Справа № 183/10022/25
№ 2/183/3208/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про:
- стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованості загальною сумою 64 000,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 10 000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 35 850,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 121 календарних днів - 18 150,00 грн;
-в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3% річних: С* 3:100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних зі ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»;
- роз`яснення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування,
В С Т А Н О В И В:
29 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (надалі - позивач, Новий кредитор, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з цим позовом. У позові, окрім основних позовних вимог, також просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі - відповідач, Позичальник, Клієнт) на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що05 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Первісний кредитор, Товариство) та ОСОБА_1 укладено Договір № 4866734 про надання коштів на умовах споживчого кредит (надалі - Кредитний договір, Договір). На умовах, встановлених Кредитним договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалася надати Клієнту грошові кошти в гривні (надалі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили такі умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10 000 грн; Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 05 серпня 2024 року по 30 липня 2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 10 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. Відповідно до реквізитів Договору № 4866734 від 05 серпня 2024 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «20636». Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12 березня 2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». За інформацією в листі ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до зазначеного договору № 4866734 від 05 серпня 2024 року успішно перераховано грошові кошти у сумі 10 000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 . Згідно з п.3.1. Договору Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. 04 вересня 2024 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 31 березня 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором. До позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 31 березня 2025 року № 31/03/2025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4866734 від 05 серпня 2024 року загальна сума заборгованості склала 50 850,00 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту - 10 000,00 грн, заборгованості за процентами - 35 850,00 грн, штрафні санкції - 5 000,00 грн.
Наголошує, що за даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 05 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року (Дата укладання Договору факторингу), у відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 35 850,00 грн. Станом на дату укладання Договору факторингу від 31 березня 2025 року №31/03/2025, строк дії Договору № 4866734 від 05 серпня 2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01 квітня 2025 року по 30 липня 2025 року (121 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (1,5%), у сумі 18 150,00 грн.
Наголошує, що формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому інфляційні втрати і 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України. З огляду на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц вказує, що позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків порушення виконання рішення у виді сплати процентів річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 ЦК України. Наголошує, що як передбачено частинами десятою, одинадцятою статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Також, при підготовці позову ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір з адвокатом, за яким надано правничу допомогу на суму 10 000,00 грн, які ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача.
Постановленою судом ухвалою від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою к судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що 05 серпня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через вебсайт або Мобільний додаток «Credit7» укладено Договір № 4866734 про надання коштів на умовах споживчого кредиту /а.с.56-61/. За Кредитним договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнтові грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2). Сторонами погоджено такі умови: тип кредиту - кредит, сума кредиту - 10 000,00 грн, строк кредиту 360 днів (п.1.3), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. Договору. За п. 2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . Згідно з п.3.1. Договору Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов. Відповідно до реквізитів Договору № 4866734 відповідач підписав Договір о 17:08:06 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «20636». 
05 серпня 2024 року сторонами, разом з Договором о 17:08:06 погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток 1) та Інформаційне повідомлення, як Додаток 2 до Договору, які зі сторони відповідача погоджено підписанням електронним підписом «20636» /а.с.61/ та перед укладенням Договору о 17:07:03 Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), який зі сторони відповідача погоджено підписанням електронним підписом «70382» /а.с.53-54/.
Судом установлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за Кредитним договором виконало, надавши кредит в сумі 10 000,00 грн. Виконання підтверджене довідкою ТОВ «УПР» вих. № 1-0104 від 01 квітня 2025 року /а.с.65/, згідно з якою на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УПР» /а.с.41-43/ успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 05.08.2024 17:10:09 на суму 10 000,00 грн, номер картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua - 472612952, призначення платежу: Зарахування 10000 грн на карту НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 4866734, у період з 05 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року включно (239 днів) Первісним кредитором нараховані проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 35 850,00 грн (щоденно по 150 грн - 1,5%) та штрафні санкції: 05 вересня 2024 року - 1 125,00 грн; 05 жовтня 2024 року - 2 250,00 грн; 04 листопада 2024 року - 1 625,00 грн /а.с.47-50/. 
Згідно з Договором факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню та інші платежі. Перелік Боржників, сума грошових коштів вказана в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною Договору /а.с.30-34/. 31 березня 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» складено акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу та Акт прийому передачі інформації згідно з Реєстром Боржників в електронному виді /а.с.34 зворот/. Платіжною інструкцією від 31 березня 2025 року № 6743 проведено оплату за Договором факторингу /а.с.28/. З витягу з Реєстру Боржників від 31 березня 2025 року вбачається перехід до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 4866734 в сумі 50 850,00 грн за 209 днів прострочення виконання зобов`язання, з яких основна заборгованість - 10 000,00 грн, 35 850,00 грн відсотки, 5 000,00 грн пеня/штраф /а.с.66/.
SMS-повідомленням від 01 квітня 2025 року на № телефону НОМЕР_4 відповідача повідомлено про відступлення права вимоги /а.с.52/.
Також, у межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01 квітня 2025 року по 30 липня 2025 року (121 день) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18 150,00 грн, що підтверджується відповідним розрахунком /а.с.45-46/.
Вирішуючи позов суд ураховує таке.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, враховуючи відсутність доказів повернення кредитних коштів суд висновує, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі, заявленому позивачем. 
Водночас, перевіряючи розмір процентів за Договором, нарахованих Первісним кредитором та позивачем умовам самого Договору, суд ураховує, що за реєстром права вимоги до позивача перейшло право вимоги за відсотками у 54 000,00 грн, з яких 35 850,00 грн нараховані у період з 05 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року та позивачем з 01 квітня 2025 року до 30 липня 2025 року у розмірі 18 150,00 грн.
Положеннями Кредитного договору, укладеного 05 серпня 2024 року визначено строк кредитування 360 днів, стандартна процентна ставка - 1,50% у день. Розрахунок заборгованості свідчить про нарахування відсотків за ставкою 1,50% у день, тобто по 150 грн з розрахунку 10 000 * 1,5 / 100 * 360. 
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка діяла на момент укладання Кредитного договору передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).
При цьому, згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5% (Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 1 згідно з Законом № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року).
Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року. Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не може перевищувати такі значення: в період часу з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року (120 днів) 2,5%; 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року (120 днів) 1,5%; з 20 серпня 2024 року - 1%.
З наданих позивачем суду розрахунків убачається, що Первісним кредитором та позивачем відсотки нараховані за ставкою 1,5% за 360 днів, у тому числі й з 20 серпня 2024 року. За таких обставин, суд ураховує, що проценти нараховані первісним кредитором та позивачем відповідачеві неправомірно, всупереч вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахований розмір процентів полягає до перерахування з урахуванням положень вказаного Закону. Відтак, заборгованість з процентів, яка полягає до стягнення за договором від 05 серпня 2024 року на суму неповернутого кредиту 10 000,00 грн за 360 днів користування кредитом повинна становити:
- у період з 05 серпня 2024 року до 19 серпня 2024 року (ставка 1,5%): 15 днів * (10 000 * 1,5 /100) = 2 250,00 грн. 
- у період з 20 серпня 2024 року (ставка 1%): 345 днів * (10 000 * 1 / 100) = 
34 500,00 грн.
Відтак, загальний розмір процентів, які повинен повернути відповідач за Кредитним договором становить 36 750,00 грн. 
При цьому факт підписання Кредитного договору 05 серпня 2024 року зі ставкою процентів 1,5 у день не свідчить про те, що відповідач погодився на узгоджений сторонами порядок нарахування процентів та те, що встановлення у Кредитному договорі процентної ставки у розмірі 1,5% щоденно є правомірним, оскільки саме первісний кредитор, як особа, якою розроблено проєкт Договору, дотримуючись положень Закону України «Про споживче кредитування», який регулює відносини, пов`язані зі споживчим кредитом, повинен бути обізнаний про зміни в законодавстві, порядок застосування процентної ставки та щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, які набрали силу 23 грудня 2023 року, перехідні положення, встановлені Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону.
За таких обставин позовні вимоги в частині процентів підлягають задоволенню частково, на суму 36 750,00 грн з заявлених 54 000,00 грн.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 46 750,00 грн (73,05% від заявленого), з яких: заборгованість за кредитом - 10 000,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 36 750,00 грн. У решті позову належить відмовити.
Щодо вимоги позивача в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3% річних, роз`яснити виконавцеві порядок виконання, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Таким чином, норми ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передбачають, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3% річних, відповідно до статті 625 ЦК України, що в розумінні Цивільного кодексу України є різним. Крім того, враховує суд і положення п. 18 розділу Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України. Відтак відсутні й підстави роз`яснення виконавцеві порядку виконання рішення за ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні про нарахування до моменту виконання рішення про стягнення боргу, платежів, передбачених ст. 625 ЦК України, роз`яснення, а тому позов у цих частинах задоволенню не підлягає.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд висновує, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Договору, зобов`язань перед позивачем, як правонаступника Первісного кредитора, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам.
Крім того, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За змістом норм ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
При цьому згідно зі статтею 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року /а.с.40/, заявкою № 10832 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року /а.с.63/, Актом № 10832 від 22 вересня 2025 року /а.с.67/, ордером серії АІ № 2000050 від 22 вересня 2025 року /а.с.55/, рахунком на оплату № 10832-22/09-2025 від 22 вересня 2025 року /а.с.51/, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.24/. Суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд вважає, що суму витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу завищено, оскільки вид правової допомоги та невелика складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом, тобто - не є розумним.
Ураховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат, у цій справі розумними витратами на професійну (правничу) допомогу є 3 000,00 грн.
При цьому, суд ураховує, що позов задоволено на 73,05% від заявленої першої майнової вимоги. У задоволенні другої та третьої вимог відмовлено. Відтак, відшкодуванню підлягають 24,35% від понесених витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог. Тобто, розмір витрат на правову допомогу становить 730,50 грн. У решті витрати покладаються на позивача.
Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням основної вимоги позову судовий збір покладається на відповідача, пропорційно до задоволеного, що становить 589,85 грн (2422,40 * 34,35 / 100). У решті витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» - задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором № 4866734 про надання коштів на умовах споживчого кредитувід 05 серпня 2024 року, яка утворилася станом на 30 липня 2025 року, у загальному розмірі 46 750 (сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається з 10 000,00 грн заборгованості за кредитом та 36 750,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. 
У решті позову - відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати в сумі 1320 (одна тисяча триста двадцять) гривень 35 копійок, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 589,85 грн та судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 730,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду складене та підписане 17 липня 2026 року у порядку черговості після відновлення електропостачання в приміщення суду.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код в ЄДРПОУ 44559822; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Д. О. Парфьонов