П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/78/24
Провадження № 22-ц/4815/847/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.,
секретар судового засідання – Маринич В. В. 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 – адвоката Дремлюги Юрія Степановича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року у складі судді Гладишевої Х. В., ухвалене в м. Рівне, повний текст якого складено 22 січня 2026 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила визнати недійсним та скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку серії РВ 000844 від 18.09.1995р., виданого на ім`я ОСОБА_5 щодо земельної ділянки площею 0,85 га, розташованої на території села Дядьковичі Рівненського району, в тому числі 0,60 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, зареєстрованого у книзі записів Державних актів про право приватної власності на землю за №646 від 18.09.1995р.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник ОСОБА_4 – адвокат Дремлюга Юрій Степанович оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що підставою заявленого позову стало те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №060546 від 01.04.2005р. ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 4,81 га, яка складається із двох земельних ділянок, площею 4,58га (кадастровий номер 5624684100:04:021:0015), площею 0,23га (кадастровий номер 5624684100:01:003:0018) та знаходяться на території Дядьковицької сільської ради. До Рівненського районного суду 03.09.2020р. звернувся ОСОБА_5 з позовом, в якому просив визнати недійсним вказаний державний акт про право власності на землю ОСОБА_1 , оскільки при реєстрації його земельної ділянки, площею 0,85 га в с. Дядьковичі у Державному земельному кадастрі було виявлено накладення із земельною ділянкою ОСОБА_1 . Рішенням Рівненського районного суду від 11.01.2024 року у справі №570/3568/20, яке набрало законної сили, визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №060546 від 01.04.2005р.виданий ОСОБА_1 . В січні 2024 року стало відомо, що земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ 000844 від 18.09.1995р. були передані у власність ОСОБА_5 частково в межах населеного пункту та частково за межами населеного пункту. Зауважує, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ 000844 від 18.09.1995р. рішення про передачу вказаних земельних ділянок приймалося органом місцевого самоврядування – Дядьковицькою сільською радою народних депутатів (рішення від 27.01.1995р. №9). Вказує, що Дядьковицька сільська рада народних депутатів мала повноваження щодо передачі земельних ділянок виключно у межах населеного пункту, однак, приймаючи рішення від 27.01.1995р. №9 щодо передачі у власність ОСОБА_5 , вийшла за межі, визначених ЗК України, та передала частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства та присадибної ділянки за межами населеного пункту, що є протиправним. Такими діями сільська рада створила накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .. Щодо Висновку експерта №220727/1_ФМ судової земельно-технічної експертизи у справі №570/3568/20 від 10.08.2022 року, який був складений у рамках цивільної справи №570/3568/20, зауважує, що висновки стосуються виключно наявності накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; експерт не досліджував питання законності приватизації земельних ділянок ОСОБА_5 , та того, що земельна ділянка була передана у власність за межами населеного пункту і чи перевищувала свої повноваження Дядьковицька сільська рада. Таким чином, предмет і підстави позову у справах №570/3568/20 та №570/78/24 є різними за своєю правовою природою, а тому посилання в мотивувальній частині на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.01.2024 року у справі №570/3568/20 та висновок експерта №220727/1_ФМ в цій справі є необґрунтованим та незаконним. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – адвокат Бойчук К. М. вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на землю Серія РВ 060546 від 01.04.2005 р. ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 19.08.2004 р. №530 є власницею земельної ділянки площею 4,81 гектарів у межах згідно з планом; Земельна ділянка розташована на території с. Дядьковичі Дядьковицької сільської ради; цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010558300024.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія РВ 000844 від 18.09.1995 р., ОСОБА_5 на підставі рішення Дядьковицької сільської Ради народних депутатів від 27.01.1995 р. №9 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,85 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Дядьковичі Дядьковицької сільської ради. Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд 0,25 га і для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №646. 

У 2017 р. ФОП ОСОБА_6 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Згідно заяви до Першої Рівненської нотаріальної контори Михальчук Н.О. від 14.12.2020 року, остання звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 .

Згідно заяви до Першої Рівненської нотаріальної контори Михальчук Ю.О. від 14.12.2020 року, остання звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . 

Згідно довідки Першої Рівненської державної нотаріальної контори №463/02-14 від 27.04.2021 року, спадкоємцями ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно відповіді на запит ФОП « ОСОБА_7 » щодо накладення координат земельної ділянки ОСОБА_5 надано наступну інформацію: «... Провівши аналіз відповідності меж земельної ділянки ОСОБА_5 до меж населеного пункту с.Дядьковичі встановлено, що частина земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарської будівлі і споруд загальною площею 0,25 га, розташована поза межами населеного пункту с.Дядьковичі (площею 0,522 га). Частина земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,6014 га, розташована поза межами населеного пункту с.Дядьковичі (площею 0,4086 га). До відповідіна запит ФОП « ОСОБА_7 » долучена Схема накладення земельних ділянок громадян на межі населеного пункту с.Дядьковичі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.04.2024 року вбачається, що за ОСОБА_1 13.06.2015 року зареєстрована на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 5624684100:04:021:0015 площею 4,58 га для ведення особистого селянського господарства Рівненській області, Рівненському районі, Дядьковицька сільська рада. Крім того, 15.04.2020 року ОСОБА_1 як орендодавцем було зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки площею 4,58 гектарів строком дії 10 років з правом пролонгації орендарю ТОВ «Акріс Агро Груп».

Згідно копії Витягу з протоколу №2 від 27.01.1995 щодо передачі ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,25 га та копія витягу протоколу №2 від 27.01.1995 щодо передачі ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,60 га, однак такі копії є копіями неналежної якості та є нечитабельними.

Згідно листа Дядьковицької сільської ради №840/01-10/23 від 20.11.2023 року на запит адвоката Губан Н.В., повідомляється, що проект землеустрою щодо встановлення меж населеного пункту села Дядьковичі Рівненського району Рівненської області у Дядьковицькій сільській раді відсутній. 

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 06.06.2023 року повідомлено про те, що схема роздержавлення земель на території Дядьковицької сільської ради та проект організації території Дядьковицької сільської ради в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області відсутні.

Згідно Висновку експерта №220727/1_ФМ судової земельно-технічної експертизи у справі №570/3568/20 від 10.08.2022 року, земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області накладається на земельну ділянку з к.н. 5624684100:04:021:0015; земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_8 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області накладається на земельну ділянку з к.н. 5624684100:04:021:0015; земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області в межах накладання не обробляється; земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області в межах накладання не обробляється; загальна площа накладання на земельну ділянку з к.н. 5624684100:04:021:0015 земельної ділянки, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області становить 4085 м.кв.; загальна площа накладання на земельну ділянку з к.н. 5624684100:04:021:0015 земельної ділянки, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області становить 521 м.кв.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.3-2370/2-24 від 25.04.2024 року Головне управління надає на запит адвоката Губан Н. Фрагмент Схеми поділу земель колективної власності КСП «Колос» на 3 аркушах та фрагмент Схеми сучасного використання земель Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області на 3 аркушах.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.6,1-2812/2-24 від 21.05.2024 року у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_9 повідомляє, що згідно матеріалів схем поділу земель колективної власності КСП «Колос» (с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області) земельні ділянки, які були виділені ОСОБА_5 безоплатно у приватну власність відповідно до рішення сесії Дядьковицької сільської ради від 27.01.1995 №2, частково знаходяться в межах села Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, а частково – за межами вказаного села. При цьому, в Головному управлінні відсутні відомості щодо розмірів площ зазначених земельних ділянок, які знаходяться в межах, а які поза межами с.Дядьковичі. 

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.01.2024 року у справі за позовом правонаступників позивача ОСОБА_5 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Рівненської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ТзОВ «Акріс Агро Груп» про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації позов задоволено, визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.04.2005 року серії ЯБ №060546, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,5849 га, якій присвоєно кадастровий номер 5624684100:04:021:0015. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 5624684100:04:021:0015 в Державному земельному кадастрі.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.05.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.01.2024 року скасовано в частині відмови у розподілі судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 доводила, що Дядьковицька сільська рада народних депутатів мала повноваження щодо передачі земельних ділянок виключно у межах населеного пункту, однак, приймаючи рішення від 27.01.1995р. №9 щодо передачі у власність ОСОБА_5 , вийшла за межі, визначених Земельного кодексу України, та передала частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства та присадибної ділянки за межами населеного пункту, що є протиправним, тим самим створивши накладення земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та порушивши її право власності на належну їй земельну ділянку.

Частиною п`ятою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіти земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення права; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів (ст. 152 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 6 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції, чинній на час набуття ОСОБА_5 права власності) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) та садівництва. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безоплатно.

Відповідно до статті 17 Земельного кодексу України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів (ст. 22, 23 Земельного кодексу України 1990 року).

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній станом на 2011 та 2021 роки) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно ст. 126 Земельного кодексу України (у редакції, чинній станом на 2011 рік), державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням.

Частиною першою статті 79-1 Земельного кодексу України (у редакції, чинній станом на 2011 та 2021 роки) встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється в Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст. 202 Земельного кодексу України у редакції, чинній станом на 2011 та 2021 роки).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», яка кореспондується з положеннями статті 193 Земельного кодексу України (у редакціях, чинних станом на 2011 та 2021 роки), визначено поняття Державного земельного кадастру, відповідно до якого – це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що ДЗК базується на таких основних принципах: об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у ДЗК; внесення відомостей до ДЗК виключно на підставі та відповідно до цього Закону тощо.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до ДЗК: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок – у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) – у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь – у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
Пунктами 2 та 10 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно з частиною третьою статті 79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Стаття 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» регулює питання державної реєстрації земельних ділянок. Вказана стаття передбачає порядок реєстрації земельних ділянок, перелік документів, які подаються для реєстрації земельної ділянки (частина четверта), підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки (частина шоста) та випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором (частина десята).
Зокрема, частиною шостою цієї статті передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Частинами другою, десятою статті 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів).

Як встановлено судом, ОСОБА_5 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії РВ №000844 від 18.09.1995 року, виданого на підставі рішення Дядьковицької сільської ради народних депутатів від 27 січня 1995 року №9, на праві власності належить земельна ділянка площею 0,85 га на території с.Дядьковичі Дядьковицької сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд і ведення особистого підсобного господарства. У державному акті визначено зовнішні межі земельної ділянки.
Судом при цьому, не встановлено, що цей державний акт оскаржений учасниками справи, скасований чи визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до чинної станом на 1995 рік Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15 квітня 1993 року № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за № 31, право власності на землю і право постійного користування землею посвідчувалося, зокрема, державним актом на право приватної власності на землю (пункт 1.1).
Згідно з пунктами 1.6, 1.7 Інструкції виготовлення державних актів на право приватної власності на землю, постійного користування землею та колективної власності на землю, що видаються садівницьким товариствам, провадиться після винесення в натуру (на місцевість) меж земельних ділянок за проектами їх відведення. На земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації та садівницькі товариства, державні акти виготовляються після визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки.
Межі наданих (переданих) земельних ділянок переносяться у натуру (на місцевість) і закріплюються межовими знаками, а межі ділянок, що знаходяться у власності та користуванні і проходять по визначених в натурі контурах, звіряються з наявними планами ділянок. При відсутності плану проводиться зйомка зовнішніх меж земельної ділянки, встановлюються суміжні власники землі і землекористувачі, за участю останніх складається протокол, в якому докладно описується розташування меж на місцевості (пункт 2.2 Інструкції).
Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що складається план земельної ділянки з визначенням на ньому її меж і розмірів, описом меж суміжних власників землі і землекористувачів. На плані показуються: межі всіх черезсмужних ділянок, що передаються (надаються) у власність або користування в межах відповідної Ради народних депутатів; лінійні проміри по межі земельної ділянки; всі поворотні точки меж земельної ділянки; всі точки, закріплені в натурі (на місцевості) довгостроковими межовими знаками; всі лінії, які є суходольними межами. Ці межі викреслюються суцільною лінією чорною тушшю; річки, озера, канали, шляхи, лісосмуги, інші урочища, що співпадають з межами.
На плані зовнішніх меж земель власників і користувачів показуються вкраплені земельні ділянки сторонніх власників землі і землекористувачів та додається їх список. План земельної ділянки складається у масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів.
План зовнішніх меж земельної ділянки у бланках державних актів складається у масштабі, що забезпечує їх чітке зображення (пункт 2.4 Інструкції).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у передбачений законом спосіб набув право власності на земельну ділянку площею 0,85 га та отримав 18 вересня 1995 року державний акт на право власності на землю серії РВ 000844 із встановленням зовнішніх меж земельної ділянки, який є чинним.

У 2017 році ФОП ОСОБА_6 виготовив ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Дядьковичі на території Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Разом з тим, відповідно до Державного акту на право власності на землю Серія РВ 060546 від 01.04.2005 р. ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 19.08.2004 р. №530 є власницею земельної ділянки площею 4,81 гектарів у межах згідно з планом; Земельна ділянка розташована на території с. Дядьковичі Дядьковицької сільської ради; цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010558300024. Державна реєстрація земельної ділянки проведена 13 червня 2015 року.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.01.2024 року у справі за позовом правонаступників позивача ОСОБА_5 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Рівненської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ТзОВ «Акріс Агро Груп» про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації, ухвалено такий позов задовольнити, визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.04.2005 року серії ЯБ №060546, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,5849 га, якій присвоєно кадастровий номер 5624684100:04:021:0015. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 5624684100:04:021:0015 в Державному земельному кадастрі.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.05.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.01.2024 року скасовано в частині відмови у розподілі судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 

Як вбачається із рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.01.2024 року, спірні правовідносини між сторонами у цій справі вже були предметом розгляду та дослідження, що відображено у зазначеному рішенні, а також перевірялися Рівненським апеляційним судом, про що вказано у його постанові від 21.05.2024 року.
При вирішенні питання щодо визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладення земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, суд взяв за основу висновок експерта №220727/1_ФМ складений 10.08.2022 року, а також врахував відповідні правові позиції Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 466/1058/15-ц (провадження № 61-6732св22) зазначено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства – без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо.
У спірних правовідносинах питання щодо визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки потребують спеціальних знань і мають бути підтверджені висновком судової земельно-технічної експертизи.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 206/1658/20, провадження № 61-8056св21.

У постанові від 16 червня 2021 року у справі № 372/6016/13-ц Верховний Суд вказав, що належним доказом, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок може бути лише висновок земельно-технічної експертизи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право позивачки порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які беззаперечно вказували б, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста.

Як вбачається із Висновку експерта №220727/1_ФМ судової земельно-технічної експертизи по справі №570/3568/20 від 10.08.2022 року, земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5624684100:04:021:0015;
земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5624684100:04:021:0015;
земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області в межах накладання не обробляється;
земельна ділянка, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області в межах накладання не обробляється;
загальна площа накладання на земельну ділянку з кадастровим номером 5624684100:04:021:0015 земельної ділянки, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області становить 4085 м.кв.;
загальна площа накладання на земельну ділянку з кадастровим номером 5624684100:04:021:0015 земельної ділянки, межі якої сформовані в технічній документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_5 в с.Дядьковичі на території сільської ради Рівненського району Рівненської області становить 521 м.кв.
Таким чином, експертний висновок підтверджує порушення землекористування, зокрема, порушення меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та вимог нормативно-правових актів на земельні ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджується, що передача у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,5849 га, якій присвоєно кадастровий номер 5624684100:04:021:0015 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.04.2005 року серії ЯБ №060546, виданого ОСОБА_1 , яка накладається на земельну ділянку ОСОБА_5 , у якого на цей момент вже існувало право власності відповідно до статті 78 та частини першої статті 155 ЗК України, є неправомірною.

Відповідно до вимог ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до вимог ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 квітня 2018 року в справі №361/2965/15-а (провадження №11-190апп18) зазначила, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови, від 09 листопада 2021 у справі №542/1403/17 (провадження №14-106цс21).

Згідно ст.152 ЗК України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, і запобігання вчиненню дій, що порушують право або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування завданих збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Оцінюючи встановлені обставини справи у сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулюють, беручи до увагу судову практику Верховного Суду, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання Державного акту про право власності на земельну ділянку серії РВ 000844 від 18.09.1995, виданого на ім`я ОСОБА_5 щодо земельної ділянки площею 0,85 га, розташованої на території села Дядьковичі Рівненського району, в тому числі 0,60 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, зареєстрованого у книзі записів Державних актів про право приватної власності на землю за №646 від 18.09.1995, недійсним та його скасування, та відповідно, про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 – адвоката Дремлюги Юрія Степановича залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.