ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 р. 	Справа № 520/23321/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 05.12.25 по справі № 520/23321/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не виключенні ОСОБА_1 із списків пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії податкової міліції та внесенні у списки пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії МВС України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виключити ОСОБА_1 із списків пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії податкової міліції та внести у списки пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії МВС України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 по справі №520/23321/25 та прийняти постанову, якою позов задовольнити, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не виключенні ОСОБА_1 із списків пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії податкової міліції та внесенні у списки пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії МВС України та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виключити ОСОБА_1 із списків пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії податкової міліції та внести у списки пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії МВС України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції застосував положення статті 43 Закону №2262-XII, пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 та пункту 2 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1, які не підлягали застосуванню, та не застосував положення статті 63 Закону №2262-XII, абзацу 9 пункту 3 та абзацу 6 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 зі змінами в редакції постанови Кабінету Міністрів України №784 від 21.08.2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. №988, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах.
Вказує, що його право на отримання пенсії за вислугу років по лінії МВС України вже підтверджено судовими рішеннями у справах №520/22831/21, №520/11329/24 та №520/30499/24, проте суд першої інстанції проігнорував посилання на ці рішення та виніс протилежне за змістом судове рішення, не обґрунтувавши, чому відступив від своєї попередньої правової позиції.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, за деяких інших осіб».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.10.2024 позивача повідомлено, що право вибору для переходу з діючої пенсії за вислугу років по лінії Державної податкової Адміністрації на пенсію по лінії Міністерства внутрішніх справ України, не передбачено Законом.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не виключення ОСОБА_1 із списків пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії податкової міліції та невнесенні у списки пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії МВС України, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Залишаючи позовні заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача не порушено, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно із частиною 3 статті 43 Закону України № 2232-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 (далі по тексту - Порядок №3-1).
Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:
До заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:
1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);
2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;
3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);
4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку);
5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);
6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону);
7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;
8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства російської федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії.
З аналізу наведених норм вбачається, що чинним законодавством передбачено чіткий порядок призначення пенсії за вислугу років, саме за останнім місцем служби особи, яка має право на таку пенсію. Саме уповноважений орган (структурний підрозділ) за останнім місцем служби здійснює підготовку та подання до органу Пенсійного фонду документів, необхідних для призначення пенсії.
В постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 по справі 520/22831/21 встановлено, що ОСОБА_1 з 17.08.1977 по 06.08.1997 перебував на службі в Управлінні внутрішніх справ Харківської області, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .
Наказом в.о. заступника начальника Управління МВС України в Харківській області № 96 о/с від 05.08.1997 ОСОБА_1 відряджено до Державної податкової адміністрації у Харківській області з 06.08.1997 на підставі запиту Державної податкової адміністрації у Харківській області від 28.07.1997.
В подальшому наказом ДПА у Харківській області від 19.09.2002 року № 534-о, підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-914208), оперуповноваженого відділення організації оперативних заходів по скороченню податкової заборгованості ВПМ Ізюмської ОДПІ звільнено в запас Збройних Сил за ст. 64 п. «А» ( за віком).
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що документи для призначення пенсії позивачу (висновок про призначення пенсії за вислугу років, розрахунок вислуги років на пенсію, грошовий атестат, довідки про грошове забезпечення) були надані саме органом Державної податкової адміністрації (Ізюмська об`єднана Державна податкова інспекція у Харківській області).
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що останнім місцем служби позивача, з якого він був звільнений на пенсію, є саме орган Державної податкової адміністрації у Харківській області (Ізюмська об`єднана Державна податкова інспекція), оскільки саме цим органом видано наказ від 19.09.2002 №534-о про звільнення позивача зі служби, і саме цим органом підготовлено та подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документи для призначення пенсії.
Той факт, що до відрядження до Державної податкової адміністрації у Харківській області позивач з 17.08.1977 по 06.08.1997 проходив службу в Управлінні внутрішніх справ Харківської області, а відрядження відбулося наказом в.о. заступника начальника Управління МВС України в Харківській області №96 о/с від 05.08.1997, не змінює встановленого пунктом 2 розділу І Порядку №3-1 правила про призначення пенсії за останнім місцем служби. 
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що право вибору для переходу з діючої пенсії за вислугу років по лінії Державної податкової Адміністрації на пенсію по лінії Міністерства внутрішніх справ України, не передбачено Законом.
Доводи позивача стосовного того, що судом першої інстанції не застосовано положення статті 63 Закону №2262-XII, абзацу 9 пункту 3 та абзацу 6 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 зі змінами в редакції постанови Кабінету Міністрів України №784 від 21.08.2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. №988, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказані положення на які посилається позивач, стосуються порядку перерахунку вже призначених пенсій та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Разом з цим, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача й про те, що його право на отримання пенсії за вислугу років по лінії МВС України вже підтверджено судовими рішеннями у справах №520/22831/21, №520/11329/24 та №520/30499/24, проте суд першої інстанції проігнорував посилання на ці рішення та виніс протилежне за змістом судове рішення, не обґрунтувавши, чому відступив від своєї попередньої правової позиції, з огляду на наступне.
Так, у справі №520/22831/21 спір виник у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. 
У справі №520/11329/24 правовідносини також стосувались виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області уточнюючу довідки про розмір грошового забезпечення. 
Предметом спору у справі №520/30499/24 було визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови проведення перерахунку пенсії.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у вказаних судових рішеннях лише встановлено, що уповноваженими органами, які відповідальні за визначення складових грошового забезпечення, складення та направлення до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, є державні органи, визначені пункту 2 Порядку № 45, згідно наказів яких особи були відряджені до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, тобто встановлено, що позивач мав право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення за посадою, прирівняною до посади, яку він обіймав до моменту відрядження для виконання обов`язків до ДПА Харківської області, а саме за посадою заступника начальника Ізюмського МР УВС Харківської області по роботі з особовим складом, однак вказане не підтверджує право позивача на пенсію за вислугу років по лінії МВС України.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції наголошує, що правовідносини у справах на які посилається позивач стосувались саме перерахунку пенсії, тоді як в даній справі предметом спору є виключення ОСОБА_1 із списків пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії податкової міліції та внесення у списки пенсіонерів, які отримують пенсію за вислугу років по лінії МВС України, у зв`язку з чим доводи позивача що його право на отримання пенсії по лінії МВС України підтверджено судовими рішеннями у справах №520/22831/21, №520/11329/24 та №520/30499/24, є помилковими.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 по справі № 520/23321/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова   Я.В. П`янова