Справа № 991/3978/25
Провадження 2/991/20/25

РІШЕННЯ
Іменем України

02 вересня 2026 року м.Київ 

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді Хамзіна Т.Р., суддів Михайленко В.В., Мойсака С.М.
за участю секретаря судового засідання Фінько Ю.В.,
позивача - прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара О.І.,
представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_26.
представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_27., ОСОБА_28.,
розглянувши цивільну справу за позовом Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара Олега Ігоровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
про визнання необґрунтованим актива та його стягнення в дохід держави,
ВСТАНОВИВ:
1. Суть справи
 
08.05.2025 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макар О.І. (далі - Позивач) в інтересах Держави Україна звернувся до Вищого антикорупційного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2) про визнання необґрунтованим актива та його стягнення в дохід держави.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою при виконанні повноважень, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», частиною п`ятою статті 290 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), виявлено необґрунтовані активи, набуті особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме - головою Рівненської обласної адміністрації ОСОБА_1 (на дату подання позову займав посаду Міністра аграрної політики та продовольства).
15.07.2021 ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 170,10 кв.м. 
Вартість квартири становила 8 191 410 грн, що еквівалентно 300 000 доларів США.
ОСОБА_2 не мала фінансової спроможності придбати цю квартиру. За наданими під час перевірки НАЗК поясненнями ОСОБА_2 вона досягнула домовленостей з ОСОБА_3 про спільне інвестування коштів у нерухомість з метою подальшого продажу та отримання прибутку. Зокрема від ОСОБА_3 отримані у позику 5 440 000 грн.
Інша частина - 3 837 694 грн - це дохід, отриманий від продажу земельної ділянки у с. Ходосівка Києво-Святошинського району Києвської області площею 0,12 га.
На переконання прокурора, версія про спільне інвестування є ірраціональною та спростовується наданими позивачем доказами.
25.08.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (дружиною Відповідача-1 та донькою Відповідача-2) укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1 . На час подання позову у квартирі проживає ОСОБА_1 з родиною.
На думку Позивача, цей об`єкт нерухомості придбаний за дорученням ОСОБА_1 , який має можливість прямо чи опосередковано вчиняти щодо нього дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним.
Позивач вважає необґрунтованою частину активу - квартири в розмірі 53,33%. Вартість такої частки на момент придбання активу становила 4 368 752 грн, станом на дату подання позову - 9 339 896 грн.

Позивачем сформульовані такі позовні вимоги:
-визнати необґрунтованою частину активу - квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361) часткою 53,33%;
-стягнути в дохід держави частину активу - квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361) часткою 53,33%, або ж її вартість, що станом на дату набуття активу становила 4 368 752 грн, а на дату подання позову - 9 339 896,22 грн.

2. Позиції сторін
 
Прокурор Макар О.І. під час розгляду цивільної справи підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти позову в повному обсязі у зв`язку з наявністю фактичного та документального підтвердження достатності коштів на придбання власного нерухомого майна. У відзиві та в судовому засіданні зазначила, що не отримувала доручень від ОСОБА_1 або від ОСОБА_4 на придбання квартири. Придбання квартири здійснено нею на підставі попередніх домовленостей зі співінвестором ОСОБА_3 . Частка фінансової участі ОСОБА_3 оформлена відповідно до договору позики від 09.07.2021 №09/07/2021.
Представники ОСОБА_2 під час судового розгляду підтримали таку позицію, надали докази.
Відповідач ОСОБА_1 також заперечив проти позову в повному обсязі. Зокрема висловив позицію, що не має відношення до придбання квартири АДРЕСА_1 . Лише проживає у цій квартирі на підставі договору оренди, укладеному його дружиною з ОСОБА_2 . Його теща ОСОБА_2 є самостійною дорослою особою, яка дійсно має можливість придбавати майно за власний кошт. Відповідач-1 стверджував, що квартира не придбавалась на його користь або за його дорученням. Правова позиція позивача ґрунтується виключно на припущеннях.
На думку ОСОБА_1 твердження позивача про користування ОСОБА_4 банківською карткою ОСОБА_2 мала місце, але транзакції були незначними, на несуттєві суми.
Квартира використовувалась родиною ОСОБА_1 після укладання договору оренди. 
Обставини навчання дітей ОСОБА_1 не пов?язані із проживанням у квартирі. Їх переведення в інший навчальний заклад пов?язані виключно з якістю освіти.
Видача ОСОБА_2 довіреності на ОСОБА_4 обумовлена виключно проживанням останньої у місті Києві, оскільки ОСОБА_2 постійно проживає у місті Чернівці.
Аналіз банківських транзакцій не може вважатися достовірним доказом проживання особи за конкретною адресою. Неподалік також проживають особи, пов?язані з відповідачем родинно-соціальними зв`язками.
На підтвердження позиції відповідач надав суду докази.
Представники ОСОБА_1 під час судового розгляду підтримали таку позицію, надали докази.

3. Розгляд справи
 
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 06.05.2025 (т. 1 а.с. 187-190) задоволена заява прокурора Макара О.І. про забезпечення позову та накладений арешт на таке майно:
- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361), що належить на праві власності ОСОБА_2 
- квартиру АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_1 .
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.
Також за клопотанням прокурора витребувані докази у ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», АТ «Кристалбанк», АТ «Айбокс Банк».

Відповідач ОСОБА_2 28.05.2025 надіслала суду відзив на позовну заяву (т. 3 а.с. 110- 120).
Відповідач ОСОБА_1 29.05.2025 надіслав суду відзив на позовну заяву (т. 3 а.с. 123-127).
Ухвалою від 03.06.2025 встановлений відповідачу ОСОБА_2 додатковий строк до 26.06.2025 для подання доказу - висновку експерта за результатами проведення комп?ютерно-технічної експертизи електронних файлів.
Ухвалою від 27.06.2025 цей строк був продовжений до 10.07.2025.
Також ухвалою від 27.06.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження на 12 днів, до 23.07.2025.
Ухвалою від 23.07.2025 строк підготовчого провадження продовжений на 7 днів, до 30.07.2025.
30.07.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Цією ж ухвалою від 30.07.2025 суд:
-відмовив у задоволенні клопотання представника Відповідача-1 ОСОБА_5 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та ОСОБА_3 ;
-задовольнив клопотання представника Відповідача-2 ОСОБА_6 про допит свідка ОСОБА_3 ;
-відмовив у задоволенні клопотання представника Відповідача-2 ОСОБА_6 про допит у якості свідків керівника підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_29., детектива НАБУ ОСОБА_30., уповноваженої особи НАЗК ОСОБА_7 ;
-відмовив у задоволенні клопотання представника Відповідача-1 ОСОБА_5. про допит у якості свідків представників ПрАТ «Київстар» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , працівника ПП «Ажіо» ОСОБА_10 , представників ПрАТ «ВФ Україна» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 
01.09.2025 розпочатий розгляд справи по суті.

4. Обставини, що підлягають доказуванню
 
У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість (абзац другий частини другої статті 81 ЦПК України).
Особливості позовного провадження у таких справах визначені главою 12 ЦПК України.
З урахуванням наведених положень закону та конкретних обставин цієї справи суд дійшов висновку про необхідність встановлення таких обставин: 
чи є Відповідач-1 особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування?
чи був набутий актив за рахунок законних доходів?
чи був актив придбаний за дорученням Відповідача-1 та/або чи мав Відповідач-1 можливість розпоряджатись зазначеним активом?
чи підлягає стягненню заявлений актив/яка сума підлягає стягненню?

5. Про статус Відповідача-1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відомості про його сімейний стан та родинні зв`язки
 
5.1. Про статус ОСОБА_1 .
 
Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлений зокрема до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у частині другій цієї статті (частина четверта статті 290 ЦПК України).
Статус ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не спростовувався відповідачем та його представниками.
Указом Президента України від 09.09.2019 №672/2019 ОСОБА_1 призначений головою Рівненської обласної державної адміністрації (копія надана в електронному виді, CD, т. 1 а.с. 139).
Указом Президента України від 21.11.2023 №770/2023 ОСОБА_1 звільнений з посади голови Рівненської обласної державної адміністрації (копія надана в електронному виді, CD, т. 1 а.с. 139).
Постановою Верховної Ради України від 05.09.2024 №3967-ІХ ОСОБА_1 призначений на посаду Міністра аграрної політики та продовольства України (копія надана в електронному виді т. 1 а.с. 139). На дату подання позову (08.05.2025) ОСОБА_1 обіймав цю посаду.
Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є зокрема міністри.
Також відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на посадових осіб місцевих державних адміністрацій поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Тобто до ОСОБА_1 може бути пред`явлений позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

5.2. Про родинні відносини відповідачів
 
ОСОБА_1 з 13.02.2008 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_4 ), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (т. 1 а.с. 129-131).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_15 та ОСОБА_2 відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1 а.с. 136-138).
ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_16 з 14.02.2005 до 29.01.2008, у зв`язку з чим відбулася зміна її прізвища на ОСОБА_4 . 
Тобто ОСОБА_2 є тещею ОСОБА_1 , а останній доводиться ОСОБА_2 зятем.

Також подружжя ОСОБА_1 має двох доньок: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 154зв), та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 149).

6. Відомості про актив - квартиру  
 
АДРЕСА_1 метою відповіді на інші питання, зазначені у пункті 4 цього Рішення, суд має дослідити, зокрема, обставини придбання квартири.

6.1. Відомості про придбання активу
 
15.07.2021 між ОСОБА_20 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) в нотаріальній формі укладений договір купівлі-продажу квартири (т. 1 а.с. 65-70).
 
Предметом цього договору є квартира АДРЕСА_1 . Площа квартири - 170 кв. м. Квартира складається з 4 житлових кімнат (п. 1.1. договору).
Продаж вчинений за 8 191 410 грн, що на момент укладання договору становило еквівалент 300 000 доларів США (п. 2.1. договору).
3 822 658 грн, що становило еквівалент 140 000 доларів США, сплачені на банківський рахунок продавця у АТ «РВС БАНК». Решта вартості мала бути сплачена до 29.07.2021 таким чином:
-1 638 282 грн (еквівалент 60 000 доларів США) - на банківський рахунок продавця в АТ «Кристалбанк»;
-1 092 188 грн (еквівалент 40 000 доларів США) - на банківський рахунок продавця в АТ «Європейський промисловий банк»;
-1 638 282 грн (еквівалент 60 000 доларів США) - на банківський рахунок продавця в АТ «Айбокс Банк» (п. 2.2. договору).
Того ж дня, 15.07.2021, нотаріус здійснив державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою від 30.09.2024 (т. 1 а.с. 63).
15.07.2021 ОСОБА_2 здійснила оплату за квартиру шляхом безготівкового перерахування коштів:
- платіжним дорученням №13 (АТ «РВС Банк») в сумі 3 822 658 грн (т. 2 а.с. 199);
- платіжним дорученням №81292 (АТ «Кристалбанк») в сумі 1 638 282 грн (т. 2 а.с. 201);
- платіжним дорученням №70538 (АТ «Європейський промисловий банк») в сумі 1 092 188 грн (т. 2 а.с. 198);
- платіжним дорученням №12568742 (АТ «Айбокс Банк») в сумі 1 638 282 грн (т. 2 а.с. 200).

6.2. Про оренду квартири
 
25.08.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар) укладений договір оренди (т. 2 а.с. 27-29).
Предметом договору є квартира АДРЕСА_1 . Стан квартири - після проведення ремонту.
Розмір орендної плати - 80 000 грн на місяць. Орендар зобов?язується сплачувати Орендодавцю плату за користування приміщенням за перші три місяці оренди квартири до 31.12.2023. Розмір орендної плати з 25.08.2023 по 30.11.2023 становить 268 065 грн, оплата здійснюється виключно на підставі виставленого орендодавцем рахунку шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок. Оплата за грудень 2023 та кожний наступний місяць оренди квартири здійснюється не пізніше 10 числа наступного місяця на підставі рахунку орендодавця.
Того ж дня, 25.08.2023, підписаний Акт прийому-передачі квартири (т. 2 а.с. 30). Орендар прийняв квартиру, недоліки або зауваження щодо стану квартири відсутні.

Між сторонами підписані акти виконаних робіт щодо виконаної оренди, зокрема, від 31.08.2023 на суму 28 065 грн (т. 2 а.с. 31), від 30.09.2023 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 32), від 31.10.2023 на суму 80 000 грн (т. 2.а.с. 33), від 30.11.2023 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 34), від 31.12.2023 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 35), від 31.01.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 40), від 29.02.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 43), від 31.03.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 46), від 30.04.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 49), від 31.05.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 52), від 30.06.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 55), від 31.07.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 58), від 31.08.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 61), від 30.09.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 64), від 31.10.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 67).
Орендодавцем були надані рахунки-фактури від 28.12.2023 на суму 28 065 грн (т. 2 а.с. 36), від 23.12.2023 на суму 115 000 грн (т. 2 а.с. 37), від 25.12.2023 на суму 115 000 грн (т. 2 а.с. 38), від 08.01.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 41), від 05.02.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 44), від 08.03.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 47), від 06.04.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 50), від 12.05.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 53), від 10.06.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 56), від 10.07.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 59), від 10.08.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 62), від 09.09.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 65), від 03.10.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 68), від 10.11.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 71).
Орендар здійснив такі платежі: 
29.12.2023 - 115 000 грн та 115 000 грн (т. 2 а.с. 39);
08.01.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 42),
13.02.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 45),
08.03.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 48),
08.04.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 51), 
13.05.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 54),
13.08.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 60),
13.08.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 63),
10.09.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 57),
10.09.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 66), 
04.10.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 69), 
07.11.2024 - 80 000 грн (т. 2 а.с. 70).

7. Дослідження майнового стану відповідачів
 
7.1. Про майновий стан ОСОБА_2 .
 
7.1.1. Про придбання та продаж земельної ділянки
 
18.02.2019 між ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія Хутір Ясний» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки в нотаріальній формі (т. 1 а.с. 79-82).
Предметом договору є земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 0,12 га, цільове призначення: землі житлової та громадської забудови; кадастровий номер 3222487001:01:009:5073. (пункт 1.1. договору).
Балансова вартість земельної ділянки становила 12 229,86 грн (п. 2.1. договору).
Договірна ціна продажу земельної ділянки становила 215 000 грн (п. 2.3. договору).

05.07.2021 між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_21 (покупець) укладений в нотаріальній формі договір купівлі-продажу земельної ділянки (т. 1 а.с. 73-78).
Предметом цього договору є та ж сама земельна ділянка, кадастровий номер 3222487001:01:009:5073 (п. 1.1.).
Продаж вчинений за 3 837 694 грн, що становить еквівалент 140 000 доларів США (п. 2.1. договору).
Сума сплачена на розрахунковий рахунок продавця в безготівковій формі (п. 2.2. договору).

7.1.2. Про загальний майновий стан ОСОБА_2 .
На підтвердження майнового стану ОСОБА_2 позивач надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (т. 2 а.с. 142-153) про її доходи та доходи її чоловіка ОСОБА_15 .
Доходи ОСОБА_15 за період з 1998 до червня 2024 року зовсім незначні. Суд не вбачає необхідності наводити їх у рішенні.
Доходи ОСОБА_2 за цей же період становили (з урахуванням утриманих податків):
1998 рік - 3 120,32 грн;
1999 рік - 4 693,74 грн;
2000 рік - 8 297,15 грн;
2001 рік - 9 209,64 грн;
2002 рік - 10 666,26 грн;
2003 рік - 9 926 грн;
2004 рік - 21 540,16 грн;
2005 рік - 30 166,96 грн;
2006 рік - 62 277,47 грн;
2007 рік - 64 591 грн;
2008 рік - 74 608 грн;
2009 рік - 80 912 грн;
2010 рік - 90 260 грн;
2011 рік - 88 216 грн;
2012 рік - 80 677 грн;
2013 рік - 71 902 грн;
2014 рік - 82 035,03 грн;
2015 рік - 84 923,15 грн;
2016 рік - 77 239,70 грн;
2017 рік - 46 701 грн;
2018 рік - 57 264,70 грн;
2019 рік - 66 780,62 грн;
2020 рік - 10 198,94 грн;
2021 рік - 10 823,22 грн;
2022 рік - 3 365,93 грн;
2023 рік: за 2 квартал - 1 355 830 грн, за 3 квартал - 940 800 грн; за 4 квартал - 245 161,75 грн;
2024 рік - 380 000 (за 2 квартал).
Наведена інформація частково підтверджується витягом з Пенсійного фонду щодо доходів ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 154-182).
В цьому ж витязі наведена інформація про розмір пенсійних виплат ОСОБА_2 з 01.01.2015 (3 804,42 грн на місяць) до 01.12.2024 (13 895,66 грн на місяць).

В податковій декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за червень 2023 року (т. 2 а.с. 212-213) ОСОБА_2 зазначила обсяг доходу за звітний місяць (оподатковується за ставкою 2% доходу) у розмірі 1 383 500 грн, сума податкових зобов`язань - 27 670 грн.
В такій же податковій декларації за липень 2023 року (т. 2 а.с. 215-216) ОСОБА_2 зазначила обсяг доходу за цей місяць (оподатковується за ставкою 2% доходу) у розмірі 960 000 грн, сума податкових зобов`язань - 19 200 грн.
В податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 рік (т. 2 а.с. 218-219) ОСОБА_2 зазначила загальну суму доходу за звітний період (2023 рік) (оподатковується за ставкою 5% доходу) у розмірі 258 065 грн, сума податку 12 903,25 грн.

7.1.3. Про позику у ОСОБА_3 .
 
В обґрунтування законності походження коштів ОСОБА_2 послалась на договір позики №09/07/2021, укладений між нею (позичальник) та ОСОБА_3 (позикодавець) 09.07.2021 (т. 2 а.с. 210).
Згідно з цим договором позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти шляхом безготівкового їх перерахування на банківський рахунок позичальника, в розмірі 5 440 000 грн. Строк повернення позики - до 10.07.2022.
Також суду наданий дублікат розписки від 09.07.2021 (документ сформований в системі «Електронний суд» 28.05.2025). Згідно з розпискою ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 кошти у розмірі 5 440 000 грн у якості позики за договором позики №09/07/2021 від 09.07.2021.
Додатковим договором від 01.07.2022 до договору позики №09/07/2021 від 09.07.2021 сторони внесли такі зміни:
1)зазначили, що сума позики складає 5 440 000 грн, що еквівалентно 199 368 доларам США;
2)погодили строк повернення позики - до 31.12.2025.
В матеріалах справи містяться докази повернення позики (частково), зокрема:
- розписки ОСОБА_3 від 30.11.2023, 28.12.2023, 31.01.2024, 29.02.2024, 29.03.2024,30.04.2024, 31.05.2024, 28.06.2024, 31.07.2024, 30.08.2024, 30.09.2024 (т. 2 а.с. 230-240), про отримання ним 40 000 грн за кожною розпискою із зазначенням еквіваленту у доларах США;
- платіжні інструкції від 09.12.2024 на суму 80 000 грн (т. 2 а.с. 241), від 13.01.2025 на суму 40 000 грн, від 30.01.2025 на суму 40 000 грн, від 18.02.2025 на суму 40 000 грн, від 28.03.2024 на суму 40 000 грн, від 27.04.2025 на суму 40 000 грн, від 23.05.2025 на суму 40 000 грн (документи сформовані в системі «Електронний суд» 28.05.2025);
- розписки ОСОБА_3 від 28.02.2025, від 31.03.2025, від 30.04.2025 (документи сформовані в системі Електронний суд 28.05.2025) про отримання ним безготівкових коштів в розмірі 40 000 грн за кожною розпискою.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 в цілому підтвердив позицію Відповідача-2, підтвердив укладання договору позики та передачі ОСОБА_2 коштів в розмірі 5 440 000 грн. Зокрема свідок зазначив таке.
У 2021 році після успішного супроводу продажу земельної ділянки ОСОБА_2 сторони домовилися про спільну інвестиційну діяльність у сфері нерухомості з метою перепродажу та отримання прибутку.
У межах цього проєкту було обрано квартиру в Києві, право власності на яку оформили на ОСОБА_2 , тоді як ОСОБА_3 надав кошти в еквіваленті близько 200 000 доларів США на підставі договору позики.
У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та стагнацією ринку нерухомості продаж квартири без ремонту став неможливим, через що ОСОБА_3 заморозив проєкт і відмовився від подальшого фінансування.
Надалі ремонт квартири та її використання для проживання родини дочки ОСОБА_2 здійснювалися самостійно ОСОБА_2 , причому частина орендних надходжень спрямовувалася на погашення позики.
У зв`язку з різними поглядами на подальшу долю об`єкта (наміром ОСОБА_3 повернути кошти для інших інвестицій та бажанням ОСОБА_2 отримувати пасивний дохід) співпрацю припинено. Через неможливість добровільного повернення коштів у погодженому порядку спір було вирішено в судовому порядку. Наразі здійснюється виконання судового рішення про стягнення коштів.

Також на підтвердження укладення договору позики Відповідач-2 надала висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів від 25.06.2025 №616/95/2025.01-7 (документ сформований в системі «Електронний суд» 02.07.2025).
Експерт дійшов висновку, що програмне забезпечення «AELITA PSA Law Firm Business Suit» та файли «ДОГОВІР позики [ ОСОБА_23 - ОСОБА_24 ]».docx; «РОЗПИСКА про отримання грошей за договором позики [ ОСОБА_24 ]».docx не містять ознак зміни вмісту та часових показників.
Тобто зазначені файли були створені у зазначений експертом час та не підлягали подальшій зміні.
На сторінці 10 висновку наведені такі відомості про файл «ДОГОВІР позики [ ОСОБА_23 - ОСОБА_24 ]».docx:
внутрішня дата створення документа - 07 липня 2021 року о 15:41:00 UTC;
дата останнього редагування (збереження) - 08 липня 2021 року о 12:12:00 UTC.
На сторінці 11 висновку експерт навів такі встановлені ним відомості про файл «РОЗПИСКА про отримання грошей за договором позики [ ОСОБА_24 ]».docx 
внутрішня дата створення документа: 22 червня 2020 року о 06:56:00 UTC;
дата останнього редагування (збереження): 8 липня 2021 року о 12:10:00 UTC.

Представником Відповідача-2 суду наданий звіт ТОВ «Аудиторська фірма «Інтер Аудит Плюс» від 05.09.2025(документ сформований системі «Електронний суд» 15.10.2025).
За наслідком вивчення документів аудитори підтвердили наявність у ОСОБА_2 станом на 15.07.2021 коштів в сумі 9 277 694 грн.

В обґрунтування фінансової спроможності ОСОБА_3 надати позику у розмірі 5 440 000 грн суду наданий Звіт за результатами перевірки джерела одержаних доходів фізичної особи ОСОБА_3 за період 2018-2021 роки (т. 4 а.с. 69-71).
Приватне підприємство «Інформаудит» провело перевірку джерела одержаних доходів фізичної особи ОСОБА_3 за період 2018-2020 роки. За наслідками перевірки підприємство дійшло таких висновків:
-за період 2018-2021 роки ОСОБА_3 були одержані доходи від підприємницької діяльності в сумі 14 944 190,32 грн;
-станом на липень 2021 року у ОСОБА_3 були наявні готівкові кошти на загальну суму 9 655 084 грн. 

Представником Відпоівдача-2 суду наданий висновок експерта №1336/10/2025 за результатами проведення економічної експертизи (т. 5 а.с. 144-169).
Експерт дійшов таких висновків:
-висновки, викладені у звіті ПП «Інформаудит» за результатами перевірки джерел одержаних доходів фізичної особи ОСОБА_3 за період 2018-2021 роки щодо отримання доходів фізиною особою-підприємцем за період 2018-2021 роки у загальній сумі 14 944 190,32 грн, підтверджуються документально;
-висновки, викладені у звіті ПП «Інформаудит» за результатами перевірки джерел одержаних доходів фізичної особи ОСОБА_3 за період 2018-2021 роки щодо формування готівкових активів станом на липень 2021 року у сумі 9 655 084 грн шляхом отримання коштів з власного банківського рахунку, підтверджуються документально;
-висновки, викладені у звіті ТОВ «Аудиторська фірма «Інтер Аудит Плюс» щодо дослідження документів, які підтверджують доходи та грошові активи ОСОБА_2 станом на 15.07.2021 у сумі 9 277 694 грн, джерела походження яких підтверджені, підтверджуються документально.

Додатково суду надане рішення Шевченкіського районного суду м. Чернівці від 24.10.2025 у справі №725/6570/25 (набуло законної сили) (т. 5 а.с. 25-29).
Рішення ухвалене за наслідком розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 . 
Цим рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість, а саме - еквівалент 179 544,01 доларів США, яка виникла на підставі договору позики від 09.07.2021.
На думку представника Відповідача-2 ОСОБА_6 , обставини, встановлені судом, мають преюдиціальне значення для правильного розгляду справи, підлягають обов`язковому врахуванню судом.
Зокрема, цим рішенням встановлено:
«… Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленостей щодо спільного інвестування грошових коштів в об?єкт нерухомості - квартиру в місті Києві з метою подальшого продажу такої квартири та отриманням прибутку. Умовами інвестування було: пошук об?єкта нерухомого майна (квартири) здійснюється спільними зусиллями сторін; перевірка об?єкта та супровід угоди з купівлі-продажу об?єкта покладається на ОСОБА_3 ; частка фінансової участі ОСОБА_3 оформлюється договором позики; грошові кошти передаються в готівковій формі; придбання квартири планується на 2021 рік, продаж квартири на 2022 рік.
Правовідносини співінвестування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були оформлені договором позики від 09.07.2021 №09/07/2021.
Судом встановлено, що 19.07.2025 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір про розірвання Договору позики, яким сторонами погоджено дострокове розірвання Договору позики, узгоджено суму позики, яка підлягає достроковому поверненню, в розмірі 179 544,01 доларів США, та визначено строк здійснення такого повернення - до 25.07.2025.
Так, судом було встановлено, що на виконання спільних домовленостей ОСОБА_2 15.07.2021 за спільні кошти з ОСОБА_3 було придбано квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 1573649380361). З матеріалів справи вбачається, що в подальшому ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 із пропозицією припинити існуючі правовідносини щодо спільного інвестування та вийти з проєкту. З цією метою між сторонами було укладено Угоду про врегулювання розбіжностей від 19.07.2025, якою сторони врегулювали питання повернення внеску ОСОБА_3 , зробленого в рамках договору позики №09/07/2021 від 09.07.2021...».

7.2. Про майновий стан ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
 
Згідно з деклараціями особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 та за 2021 роки (т. 1 а.с. 83-107, 107-), ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 . Місцем його проживання зазначений будинок АДРЕСА_6 . 
Відомості про квартиру АДРЕСА_1 в декларації за 2020 рік не зазначені.

На підтвердження доходів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позивачем надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (т. 2 а.с. 3- 21). У відомостях відображені доходи цих осіб за період з 1998 по 2024 роки. Враховуючи обставини справи, позицію учасників щодо фактичних обставин, ці відомості не враховані судом, оскільки не мають значення для справи.

Згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 84-123) обсяг доходу за звітний (податковий) період, що оподатковується ставкою 5%, складає:
за 2020 рік - 3 747 628,54 грн;
за 2021 рік - 3 038 243,15 грн;
за 2022 рік - 5 435 грн, 2 100 600 грн;
за 2023 рік - 3 090 042,90 грн;
за 2024 рік (до липня 2024 року) - 12 796,88 грн, 4 277,25 грн, 147 100 грн.

8. Про пояснення, надані НАЗК
 
8.1. У відповіді на запит Уповноваженій особі НАЗК ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 24-26) пояснив, що матеріальну допомогу ОСОБА_2 ніколи не надавав.
Своє проживання у квартирі АДРЕСА_1 пояснив наявністю договору оренди, укладеного 25.08.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . На підтвердження цієї обставини надав копію договору, актів виконаних робіт, рахунків-фактур та платіжних документів (т. 2 а.с. 27-71).

8.2. У відповідь на запит Уповноваженої особи НАЗК ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 81-83) повідомила, що не приймала участі в пошуку об`єкта нерухомості, у проведенні ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_7 , зокрема фінансової. Хоча надавала поради щодо організації простору та вдосконалення оформлення квартири.
Необхідність оренди була наявна після повернення з дітьми до Києва, враховуючи намір матері здати квартиру в оренду, обрала квартиру для проживання. Відповідно був укладений договір оренди.

8.3. У відповідь на запит Уповноваженої особи НАЗК (т. 2 а.с. 185-188) ОСОБА_2. повідомила, що не отримувала від ОСОБА_1 матеріальної допомоги.
Джерелом походження коштів, витрачених на придбання квартири АДРЕСА_1 , є
-дохід, отриманий від продажу 05.07.2021 земельної ділянки у с. Ходосівка Києво-Святошинського району;
-грошові кошти, отримані за договором позики від 09.07.2021.
Ремонт здійснювала за рахунок особистих заощаджень та доходів від підприємницької діяльності.
Пошук об`єкта нерухомості здійснювався самостійно з відкритих джерел, а також із залученням юридичної компанії - адвокатського об`єднання «Олександр Перемежко та партнери» з метою здійснення повного супроводу придбання об`єкта нерухомості.
Ця квартира розглядалась як інвестиційна нерухомість з метою перепродажу. У зв`язку з суттєвим падінням цін на нерухомість через повномасштабне вторгнення питання продажу відкладено, прийняте рішення про тимчасове надання майна в оренду.

9. Стандарт доказування
 
9.1. Для правильного вирішення цієї справи необхідним є визначення та розуміння стандарту доказування у справах про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.
У справах цієї категорії суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони (частина четверта статті 89 ЦПК України).
Тобто законом визначений стандарт доказування у цій категорії справ - перевага сукупності доказів, які є більш переконливими. Фактично йдеться про стандарт переваги більш вагомих доказів (preponderance of the evidence), за якого тягар доказування виконано, якщо доведено, що суб`єктивна ймовірність того, що оспорюваний факт був, перевищує вірогідність зворотного.
Використаний в національній системі термін «більша переконливість доказів» означає, що існують розумні підозри вважати, що факт скоріше має місце. Цей стандарт доказування підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач.
Передбачений ст. 12 ЦПК України принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
За загальним принципом диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

9.2. Також у цій категорії справ тягар доведення обґрунтованості активів (спростування необґрунтованості) покладається на відповідача за наявності двох умов:
- достатньої доведеності зв`язку активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та
- достатньої доведеності наявності різниці між вартістю активів та законними доходами, визначеної частиною другою статті 290 ЦПК України.

У позовній заяві зазначено достатньо відомостей про зв`язок активу - квартири з ОСОБА_1 . Він проживає в цій квартирі разом з родиною.

Мінімальна різниця між вартістю активів та законними доходами, визначена частиною другою статті 290 ЦПК України, станом на 08.05.2025 (день звернення до суду) становила 1 003 500 грн.
У позові йдеться про визнання необґрунтованою частини актива (квартири) вартістю щонайменше 4 368 752 грн. Вартість актива перевищує нормативно встановлену мінімальну вартість на день звернення до суду.
Доданими до позову документами позиція позивача щодо наявної різниці підтверджена. Тому така нормативна вимога позивачем дотримана.

10. Оцінка доказів та висновки суду
 
10.1. Правове регулювання
 
За частиною другою статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Активи, щодо яких судом на підставі поданих доказів не встановлено, що вони або грошові кошти, необхідні для їх придбання, були набуті за рахунок законних доходів, є необґрунтованими і підлягають стягненню в дохід держави за рішенням суду в установленому законом порядку (частина друга статті 69 Закону України «Про запобігання корупції»).
Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, та/або за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними (частина четверта статті 290 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 290 ЦПК України позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави пред`являється до активів, набутих після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів» (після 28.11.2019).
Вартість активів мала перевищувати 1 003 500 грн та бути не більшою ніж 6 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Для визначення вартості активів застосовується вартість їх набуття (частини друга та третя статті 290 ЦПК України).
За частиною п`ятою статті 258 ЦК України позовна давність у чотири роки застосовується за вимогами про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Згідно з частиною першою статті 291 ЦПК України суд визнає необґрунтованими активи, якщо судом на підставі поданих доказів не встановлено, що активи або грошові кошти, необхідні для придбання активів, щодо яких поданий позов про визнання їх необґрунтованими, були набуті за рахунок законних доходів.
Активи, визнані судом відповідно до статті 291 цього Кодексу необґрунтованими, стягуються в дохід держави (частина перша статті 292 ЦПК України).
За частиною третьою статті 292 ЦПК України у разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо підвищення відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» № 4496-ІХ від 17.06.2025, який набув чинності 17.07.2025, внесені зміни й до частини другої статті 290 ЦПК України. Нижня межа різниці між вартістю активів та законними доходами уповноваженої особи становить 1 505 250 грн.
Як зазначено судом, вартість активів, які є предметом позову, перевищує встановлену величину.
Тому ця обставина - внесення змін до законодавства - не вплинула не розгляд цієї справи.

10.2. Висновки суду про джерела коштів для придбання актива
 
Відомості з офіційних джерел свідчать про недостатній рівень доходів Відповідача-2 та про відсутність законних джерел для придбання цього активу.
Суд вважає версію Відповідача-2 про джерело коштів - позику в розмірі 5 440 000 грн у ОСОБА_3 недостовірною та неспроможною. Детальна оцінка цих доводів та доказів Відповідача-2 та її представників надана далі.

10.2.1. Про недостовірність версії про отримання позики від ОСОБА_3 .
 
Як зазначено судом, в обґрунтування позиції Відповідача-2 суду надано певні докази.
Проте суд не погоджується з цією версією.

Про форму договору
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджували, що метою придбання квартири було інвестування у нерухомість, подальший її продаж та отримання прибутку від цих операцій. Суть відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - співінвестування.
Водночас між сторонами укладений договір позики. Саме така форма договору, за твердженням ОСОБА_3 , найкраще забезпечувала його права як особи, яка вклала свої кошти у нерухомість разом з ОСОБА_2 , убезпечувала від можливих ризиків, пов?язаних із інвестуванням значної суми коштів.
Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (частина перша статті 1046 ЦК).
Відносини, що виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (за іх твердженням), вочевидь не обмежуються наданням позики. В цьому випадку ОСОБА_3 нібито планував отримати прибуток від подальшого продажу об?єкта інвестування.
Такі відносини, на переконання суду, відповідають конструкції (природі) договору про спільну діяльність.
Згідно з частиною першою статті 1130 ЦК за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов?язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.
Проте сторони уклали саме договір позики, не скористались можливостями, наданими законодавством, не уклали договір про спільну діяльність або змішаний договір, який би містив умови, що відповідали б дійсним відносинам між ними. Водночас ОСОБА_3 є досвідченим юристом, керівником адвокатського об`єднання, йому очевидно відомо про правову природу договору позики та відносин співінвестування.

Про економічний сенс надання позики та співінвестування
Обставини надання позики та результати взаємовідносин сторін договору позики породжують у суду серйозні сумніви у економічному сенсі цієї операції.
Сума позики становить близько 200 000 доларів США. Це значна сума для будь-якої особи. З урахуванням наданих представниками ОСОБА_2 документів це значна сума і для ОСОБА_3 . 
За твердженням ОСОБА_3 , у 2021 році він надав позику, тим самим став співінвестором об`єкта нерухомості. Його доля у інвестиції становила 2/3. 
В подальшому внаслідок збройної агресії з боку рф ціни на нерухомість впали, продаж квартири став невігідним. 
Тоді згодом ОСОБА_3 вирішив не вкладати кошти в цей об`єкт, погодився на проведення ремонту за рахунок ОСОБА_2 , здачу квартири в найм. Згодом ОСОБА_3 нібито втратив інтерес до цього об`єкту, узгодив повернення позики в 2025 році, а після неповернення звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.
Отримує щомісячно 40 000 грн від ОСОБА_2 . 
Згідно з рішенням суду заборгованість на жовтень 2025 року становила 179,5 тис доларів США.
Тобто протягом 2021-2025 років (за 4 роки) ОСОБА_3 з інвестиції в розмірі майже 200 тис доларів США повернув лише 20,5 тис доларів США (близько 10%). Жодного прибутку з цієї інвестиції ним не отримано. Процес повернення уповільнений з урахуванням фінансового стану ОСОБА_2 . 
Водночас ОСОБА_2 має у власності нерухомість у Чернівцях, трикімнатну квартиру у Києві, вартість якої значно зросла. Так згідно з консультацією ПП «Ажіо» від 10.04.2025 №36/25-32 (т. 1 а.с. 166-175) середньозважена вартість цієї квартири в стані після ремонту на 04.04.2025 склала 423 617,03 доларів США. Це значно перевищує вартість купівлі цієї квартири (300 000 доларів США).
Співінвестори мали можливість продати цю квартиру та розподілити прибуток у відповідних частинах.
Така ситуація інвестування без отримання реальної економічної вигоди, невідповідність декларування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх намірів інвестування з метою отримання прибутку реальним наслідкам породжують у суду сумнів у дійсності інвестування та надання позики ОСОБА_2 .

Про вимогу фінансового моніторингу
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 7 частини другої статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» нотаріуси є суб?єктами первинного фінансового моніторингу.
Виконання обов?язків суб?єкта первинного фінансового моніторингу забезпечується, зокрема нотаріусами при здійсненні операції купівлі-продажу нерухомості (пункт 1 частини першої статті 10 Закону «Про запобігання та протидію…»).
Тобто нотаріус має з`ясувати джерело походження коштів у покупця нерухомості.
Відповідно під час укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 нотаріус з`ясував джерело походження коштів у ОСОБА_2 . 
З метою проходження первинного фінансового моніторингу нотаріусу був наданий договір позики від 09.07.2021 разом із розпискою.
З урахуванням висловленої позиції суду, його сумнівів у реальності надання коштів у позику, складання та підписання договору позики та розписки здійснено саме з метою проходження первинного фінансового моніторингу.
Такий висновок суду також підтверджується невідповідністю умов договору позики про передачу коштів та розпискою (передачею коштів готівкою).
Згідно з договором позики від 09.07.2021 позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти шляхом безготівкового їх перерахування на банківський рахунок позичальника, в розмірі 5 440 000 грн. Водночас передача коштів нібито відбулась готівкою, про що складена розписка. 
Така невідповідність свідчить про формальний підхід до укладання договору, а також про уникнення безготівкового перерахування коштів.
У суду не виникає сумнівів у даті створення файлів з проєктами договору позики та розписки про отримання коштів. Також суд не сумнівається у фінансовій спроможності ОСОБА_3 та наявності у нього станом на липень 2021 року суми в розмірі 5 440 000 грн. Проте ці обставини не спростовують загальний висновок суду про непередання коштів ОСОБА_2 та штучність цієї ситуації.

Про преюдиціальне значення обставин, встановлених рішенням суду
Як було зазначено в пункті 7.1.3. цього рішення, суду надане рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2025 у справі №725/6570/25. В ньому судом встановлені обставини позики ОСОБА_2 грошей у ОСОБА_3 . На думку представників Відповідача-2, ці обставини є преюдиціальними та не підлягають доказуванню у цій справі.
Зміст обставин наведений в тому ж пункті рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За частиною п`ятою цієї ж статті обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Тобто, преюдиція обставин, встановлених судовим рішенням в іншій справі, не є абсолютною та підлягає ретельній перевірці. Преюдиційні обставини можуть бути спростовані іншою особою.
Сторонами справи про визнання необґрунтованими активу є прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макар О.І., відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури не був стороною (учасником) цивільної справи № 725/6570/25, яка розглянута Шевченкіським районним судом міста Чернівці 24.10.2025.
Тобто «преюдиційні» обставини можуть бути спростовані під час розгляду цивільної справи про визнання необґрунтованим актива.
Також суд, оцінюючи зміст рішення суду від 24.10.2025, враховує таке.
Під час розгляду справи про стягнення заборгованості позивач та відповідач не заперечували загальних обставин, викладених в позові. Єдиним моментом незгоди була непомірність штрафних санкцій. Тому суд і не міг по-іншому встановити обставини, зазначені в позовній заяві.
З урахуванням загальної позиції суду про укладання договору позики для проходження фінансового моніторингу без реальних наслідків, суд не враховує рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2025 у справі №725/6570/25 як доказ наявності відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2025 у справі №725/6570/25 ініційоване з метою створення доказу у справі про визнання необґрунтованим актива.
Як зазначено в цьому рішенні, 19.07.2025 між сторонами укладений договір про розірвання договору позики №09/07/2021, яким погоджено, що сума неповернутої позики становить 179 544,01 доларів США. Остаточне повернення має бути здійснено до 25.07.2025. Позичальник сплачує позикодавцю проценти за користування сумою позики у розмірі 5% річних.
19.07.2025 справа про визнання необґрунтованим активу щодо квартири ОСОБА_2 вже перебувала у провадженні Вищого антикорупційного суду. Водночас сторони 19.07.2025 підписали договір про розірвання договору позики. Тим самим створений привід для звернення до суду. 

10.2.2. Про ремонтні роботи та облаштування квартири 
 
Доходи ОСОБА_2 не тільки не дозволяли придбати квартиру вартістю 300 000 доларів США. Ба більше, доходи ОСОБА_2 не дозволяли здійснити ремонт у придбаній квартирі.
На думку суду, ця обставина є вагомою в цій справі.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , показань ОСОБА_3 квартира була придбана в стані «після будівельників». І Відповідач-2 зробила в ній ремонт за рахунок накопичень та доходів від підприємницької діяльності.
Проте суду не надано жодних докуменів про витрачання ОСОБА_2 коштів на проведення ремонтних робіт (сплату за будівельні матеріали, сплату за виконані будівельні роботи, надані послуги тощо).
Очевидною для суду є висока вартість ремонту у квартирі площею 170 кв. м.
Для можливості проживання у квартирі вона має бути обладнана меблями, сантехнікою, іншим обладнанням (телевізори, кондиціонери, світильники тощо). Вартість такого обладнання з урахуванням кількості кімнат (чотири кімнати), площі 170 кв. м, класу житла також є високою. 
Ремонт квартири та її обладнання необхідними меблями, сантехнікою, технікою тощо потребує певного періоду часу. 
ОСОБА_2 отримала дохід від підприємницької діяльності у червні 2023 року в розмірі 1 355 830 грн, у липні 2023 року - 940 800 грн (суми за вирахуванням податку в розмірі 2%). До червня 2023 року доходи ОСОБА_2 , на переконання суду, були вочевидь недостатніми для здійснення ремонту. Так дохід за 2020 рік становив 10 198,94 грн, за 2021 рік - 10 823,22 грн, за 2022 рік - 3 365,93 грн. Навіть з урахуванням розміру пенсії ОСОБА_2 цих доходів явно недостатньо для здійснення ремонтних робіт відповідному обсязі.
Як зазначено раніше, квартира передана орендарю 25.08.2023. Саме в цей день підписані договір оренди та акт приймання-передачі. Квартира прийнята орендарем, недоліки або зауваження щодо стану квартири відсутні. З цього суд виснує, що квартира передана у стані, придатному для проживання, усі ремонтні роботи завершені, квартира облаштована всіма необхідними меблями, технікою та іншим обладнанням.
Тобто ОСОБА_2 нібито протягом 2-2,5 місяців змогла зробити ремонт у квартирі площею 170 кв.м, облаштувати її меблями, технікою та іншим необхідним приладдям.
На переконання суду, з урахуванням стадійності ремонтних робіт, технології їх виконання, відсутності необхідних ресурсів цей строк є занадто коротким.
Тому твердження ОСОБА_2 про виконання ремонту за рахунок власних заощаджень та доходів від підприємницької діяльності суд вважає неправдивими.
В цьому аспекті у суду також виникає сумнів у реальності отриманих доходів ОСОБА_2 за червень та липень 2023 року. Як зазначено судом, її доходи за попередні періоди не були високими. Максимальний дохід за рік становив 90 тис грн. Водночас дохід ОСОБА_2 за червень 2023 року (після набуття квартири) перевищив увесь дохід за попередні 20 років. 
Здійснення ремонтних робіт та облаштування квартири потребують витрат значних особистих ресурсів та часу на узгодження дизайну, технічних деталей ремонту, вибору меблів та обладнання, тобто особистої присутності. Водночас ОСОБА_2 протягом літа 2023 року не перебувала у Києві, що підтверджується інформацією від мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за номером абонента НОМЕР_1 (т. 3 а.с. 134, CD, файл «Додаток 4»).
Ці обставини підсилюють аргументацію суду щодо нездійснення ремонтних робіт та облаштування квартири саме ОСОБА_2 . 

Також ОСОБА_4 у жовтні 2021 року опублікувала світлини у Facebook (т. 1 а.с. 51) разом з фотографіями. На цих фото ОСОБА_4 перебуває у квартирі. В квартирі здійснюються початкові ремонтні роботи, є будівельне сміття, залишки міжкімнатної перегородки, будівельні матеріали.
З цього суд виснує про організацію ремонтних робіт у квартирі саме ОСОБА_4 , її безпосередню участь у цьому процесі, її зацікавленість у кінцевому результаті, початок ремонтних робіт ще у жовтні 2021 року.

10.2.3. Загальний висновок суду про джерела походження коштів
 
З наведених судом обставин суд виснує про відсутність у ОСОБА_2 можливості придбати квартиру АДРЕСА_1 .
Частина витрачених нею коштів на придбання квартири в розмірі 3 837 694 грн має законне джерело походження (продаж земельної ділянки). Вся ця сума від продажу могла бути використана для придбання квартири.
Законність походження іншої частини - 4 353 176 грн - не підтверджена.
Цій частині вартості відповідає частка квартири в розмірі 53,15%. Ця частка є необґрунтованою.

10.3. Про зв`язок ОСОБА_1 з активом
 
У суду відсутні прямі докази про придбання квартири за вказівкою ОСОБА_1 та про можливість останнього опосередковано вчиняти щодо цієї квартири дії, тотожні праву розпорядження ним.
Проте у справах про визнання активів необґрунтованими зазвичай відповідачі приховують свій зв`язок з активом. Тому такий зв`язок може бути доведений й непрямими доказами.
У цій справі суд вже виснував про:
-недостатність у ОСОБА_2 в повному обсязі коштів для придбання квартири;
-залучення ОСОБА_25 , керівника адвокатського об`єднання, для створення видимості законності джерела походження частини коштів для придбання квартири;
-залучення ОСОБА_4 до ремонту квартири.
На думку суду, з урахуванням поточних витрат доходів ОСОБА_4 недостатньо для придбання квартири та її ремонту без залучення додаткових коштів.
ОСОБА_1 мешкає разом із родиною у придбаній ОСОБА_2 квартирі.
Очевидно, що він не міг бути відсторонений від процесів, пов`язаних з квартирою, схвалення дій щодо її придбання, надання вказівок про ці дії.
Сукупність доказів, наданих позивачем, для суду є більш переконливою.
Будь-яке інше розумне пояснення ситуації з придбанням квартири у суду відсутнє. 
Тому на підставі досліджених судом доказів, з урахуванням стандарту доказування - переваги більш вагомих доказів суд дійшов висновку про придбання квартири ОСОБА_2 за вказівкою ОСОБА_1 та про можливість останнього опосередковано вчиняти щодо цієї квартири дії, тотожні праву розпорядження нею.

10.4. Про інші доводи позивача
 
Прокурор в позовній заяві також послався на такі обставини:
-здійснення розрахунків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 поблизу квартири АДРЕСА_1 до набуття квартири в оренду;
-переведення дітей до іншого навчального закладу;
-користування ОСОБА_4 банківською карткою ОСОБА_2 ;
-оформлення ОСОБА_2 довіреності на ОСОБА_4 щодо квартири;
-неможливість підписання актів виконаних робіт за оренду квартири ОСОБА_2 , оскільки остання не перебувала у місті Києві.
Суд не враховує доводи щодо користування ОСОБА_4 банківською карткою ОСОБА_2 , оскільки позивач навів дані до придбання квартири 15.07.2021. Ця обставина не має жодного значення для цієї справи.
Перебування ОСОБА_2 поза межами Києва в дні підписання Актів виконаних робіт за договором оренди квартири також не має доказового значення для цієї справи.
Інші наведені обставини з урахуванням загальної позиції суду не мають вирішального значення по справі та не враховуються судом.

10.5. Про консультацію суб`єкта оціночної діяльності
 
Вартість частини квартири, яка підлягає стягненню на користь держави, позивач обґрунтував консультативним висновком приватного підприємства «Ажіо» (т. 1 а.с. 166-175).
Згідно з цією консультацією середньоринкова вартість оцінюваної нерухомості (квартира загальною площею 170,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 ) станом на 04.04.2025 складає 17 513 400 грн.
Представники відповідачів вважали цей доказ недопустимим.
Суд не вбачає цей доказ недопустимим, оскільки Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» передбачена така форма оціночної діяльності як консультаційна діяльність, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.
Водночас суд не використав визначену вартість для стягнення. Мотиви цього рішення викладені далі.

10.6. Оцінка доводів представників відповідачів
 
Доводи відповідачів та їх представників в цілому спростовується дослідженими судом доказами та встановленими обставинами.
Водночас твердження щодо недопустимості доказів, отриманих внаслідок збору інформації Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) щодо під час моніторингу способу життя є суттєвим та потребує оцінку суду.

Статтею 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень НАЗК віднесено, зокрема, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування (пункт 7-1).
НАЗК наділено правом одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань (пункт 1-1 частини першої статті 12 Закону «Про запобігання корупції).
Відповідно до статті 51-4 Закону «Про запобігання корупції» НАЗК здійснює вибірковий моніторинг способу життя суб`єктів декларування з метою встановлення відповідності їх рівня життя наявним у них та членів їх сім`ї майну і одержаним ними доходам згідно з декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що подається відповідно до цього Закону.
Моніторинг способу життя суб`єктів декларування здійснюється Національним агентством на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, а також із медіа та інших відкритих джерел інформації, яка містить відомості про невідповідність рівня життя суб`єктів декларування задекларованим ними майну і доходам.
На переконання суду, моніторинг способу життя суб`єкта декларування не може обмежуватись збором та аналізом інформації лише щодо суб`єкта декларування. В даному випадку з`ясування обставин придбання квартири потребувало отримання інформації про інших осіб, які не є членами родини. 
Тому суд не вбачає порушень законодавства під час здійснення НАЗК моніторингу способу життя ОСОБА_1 та не вбачає підстав для визнання доказів недопустимими. 

10.6. Висновок суду за наслідком розгляду цієї справи 
 
Предметом цього позову є частина квартири АДРЕСА_9 .
На думку прокурора, необґрунтована частка квартири становить 53,33%, вартість якої на дату набуття -4 368 752 грн, станом на 04.04.2025 - 9 339 896,22 грн.
За частиною третьою статті 292 ЦПК України у разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів.
Суд дійшов висновку про необґрунтованість частки квартири в розмірі 53,15%, вартість частки на момент придбання становила 4 353 176 грн.
Суду не надані докази, які б обґрунтовували технічну можливість виділення цієї частки з квартири без шкоди для об`єкта нерухомості, поділу квартири у відповідних частках. Тому суд виснує про неможливість звернення стягнення на цей актив та констатує необхідність стягнення вартості цієї частки.
Водночас позовні вимоги щодо стягнення вартості майна сформульовані позивачем неоднозначно. Зазначена й вартість на дату придбання, й вартість на дату, наближену до дати подання позову.
Згідно з частиною третьою статті 290 ЦПК для визначення вартості необґрунтованих активів застосовується вартість їх набуття, а у разі їх набуття безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, мінімальна ринкова вартість таких або аналогічних активів на дату набуття.
Суду не надано доказів придбання активу за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.
Тому суд вважає доцільним застосувати вартість квартири на момент придбання та стягнути 4 353 176 грн.

11. Щодо судових витрат
 
Судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не заявлено. 

12. Щодо заходів забезпечення позову
 
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 06.05.2025 (т. 1 а.с. 187-190) задоволена заява прокурора Макара О.І. про забезпечення позову та накладений арешт на таке майно:
- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361), що належить на праві власності ОСОБА_2 ;
- квартиру АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_1 .
Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частина восьма цієї ж статті).
Враховуючи часткове задоволення позову, заходи забезпечення позову підлягають частковому скасуванню, а саме підлягає скасуванню арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361), що належить на праві власності ОСОБА_2 . На думку суду, збереження арешту за цей об`єкт нерухомості не матиме значення для виконання рішення в разі набрання ним законної сили.
Заходи забезпечення позову, застосовані до майна, яке належить ОСОБА_1 , скасуванню не підлягають.

За наведених обставин, керуючись статтями 158. 264-266, 290-292 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити частково позов Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара Олега Ігоровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованим актива та його стягнення в дохід держави.
2. Визнати необґрунтованою частину актива - 53,15% квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361).
3. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави вартість необґрунтованої частини актива 4 353 176 (чотири мільйони триста п`ятдесят три тисячі сто сімдесят шість) гривень.
4. Скасувати арешт, накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду від 06.05.2025 у справі №991/3978/25, на квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1573649380361), що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Інші засоби забезпечення залишити без змін.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 4) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
6. Інформація про сторін:
Позивач: Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макар Олег Ігорович, місцезнаходження Спеціалізованої антикорупційної прокуратури: 01035, м. Київ, вул. Ісаакяна, 17, ідентифікаційний код юридичної особи 45252419.
Відповідачі: 
ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 14.09.2026.

Головуючий суддя       Тимур ХАМЗІН

Судді          Віра МИХАЙЛЕНКО

Сергій МОЙСАК