ЄУН: 336/5767/26
Провадження №: 3/336/2280/2026 
П О С Т А Н О В А
про закриття провадження 
09 липня 2026 року         місто Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Турчинський Максим Ігорович, за участі секретаря судового засідання Єршової Алли Олексіївни 
у присутності:
особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 
захисника – адвоката Мухіна Антона Анатолійовича 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; тел. НОМЕР_1 ; РНОКПП: не відомо, -

В С Т А Н О В И В:  

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.05.2026р. серії ЕПР1 №672907, складений інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Михайленко Сергієм Олександровичем, - 22.052026 19:00 м.Запоріжжя вулиця Юності 110 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ставши учасником ДТП, керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці дтп за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, та в установленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР, чим порушив п.2.5 ПДР – відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк., чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарськ. Відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення з приводу складання протоколу та зазначив, що того дня він не керував автомобілем, його поліцейські не зупиняли, за кермом автомобіля перебувала його дружина, яка після дорожньо-транспортної пригоди була розгубленою та переляканою, через що звернулась до нього щодо вирішення питання, оскільки вважала себе винною у ДТП. На підтвердження його пояснень просив допитати свідків, зокрема іншого учасника дорожньої пригоди. 
Для встановлення фактичних обставин по справі, суддею були допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_2 надала під присягою пояснення, що того дня вона керувала автомобілем, оскільки хотіла перегнати автомобіль і сталося ДТП, вона розгубилася та гукнула чоловіка, є недосвідченою водійкою, натомість нічого не порушувала, стала учасником ДТП біля свого будинку, власник автомобіля є її матір. Чоловік був рядом, а саме в будинку, казала поліцейським, що за кремом була саме вона. Свідок надала для ознайомлення та долучення до матеріалів справи копію посвідчення водія. 
Свідок ОСОБА_3 під присягою пояснив, що 22.05.2026 рухався у напрямку вулиці, де сталося ДТП, він не побачив поворот, до нього вийшла жінка та сказала погукати чоловіка. На уточнені питання судді зазначив, що був у шоковому стані, пояснив механізм скоєння ДТП, ОСОБА_4 він не бачив, ймовірно за кермом була жінка, чоловік вже вийшов потім, пояснив процедуру оформлення матеріалів поліцейськими. На уточнююче питання захисника пояснив, що надав поліцейським відео з реєстратора його автомобіля. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 статтею 130 КУпАП передбачає «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
Як встановлено суддею, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення було зазначено опис правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При з`ясування фактичних обставин по справі, судом було досліджено матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього додатки, а саме відеозапис на технічні засоби - відео з боді-камер поліцейських. 
З досліджених відеозаписів, які долучені до матеріалів адміністративної справи суддею встановлено наступні обставини: фіксування рух транспортного засобу поліцейських, який здійснив під`їзд до автомобіля, біля якого знаходяться три особи, один з яких надав пояснення поліцейським з приводу ДТП, розмова поліцейського з учасником ДТП, наближення до чоловіка з жінкою (тривалість запису 00:13), питання до чоловіка чи вживав він алкоголь та чи згоден проходити огляд (тривалість запису 00:14), оголошено ознаки сп`яніння, розмова жінки та чоловіка, питання жінки «чого ви взяли, що він був за кермом?» (тривалість запису 00:15), відповідь поліцейського: «він признався, є очевидці та зафіксовано на відеореєстраторі», «я сіла за руль і попала в ДТП» (тривалість запису 00:16), звернення до чоловіка щодо проходження огляду на стані сп`яніння, в т.ч. у лікаря (тривалість запису 00:17), записом зафіксовано, що письмові пояснення надає жінка, чоловік пояснює (сперечається) про включений поворот (тривалість запису 00:27), пояснення учасника ДТП про механізм ДТП (тривалість запису 00:32), запис пояснень з приводу ДТП надає жінка (тривалість запису 00:35), підпис в матеріалах здійснюється чоловіком (тривалість запису 00:35). 
Також, з дослідженого відеозапису з реєстратора автомобіля, який міститься та зафіксовано на боді-камері поліцейського, - зафіксовано рух автомобіля та момент зіткнення з іншим автомобілем, при цьому, з оглянутого відео неможливо встановити особу водія автомобіля, з яким було спричинено зіткнення. 
Дослідивши матеріали справи та заслухавши свідчення свідків, суддя констатує про наявність суперечностей, а також відсутність встановленого беззаперечного факту керування автомобілем водієм ОСОБА_1 , що, в свою чергу, викликає сумнів у доведеності винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення за ознаками ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки факт керування саме водієм ОСОБА_1 не підтверджений належними доказами. 
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у численних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.
Так, у справі «Гурепка проти України» з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції.
Беззаперечно адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.
Суттєве посилення санкцій за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.130 КУпАП, максимально наближає адміністративні стягнення до кримінальних покарань.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Тобто, усі сумніви (протиріччя, суперечності) щодо доведеності вини особи мають тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.
За таких обставин, на переконання судді, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, а саме, що за вчинене правопорушення має нести відповідальність саме особа, яка вчинила правопорушення, а в процесі розгляду адміністративної справи у судді виникли сумніви у винуватості особи щодо скоєння зазначеного правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130, 247 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя    Максим ТУРЧИНСЬКИЙ 

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.
Дата видачі « »________________20___рік.