Справа № 944/2259/26
Провадження № 2/456/2065/2026

РІШЕННЯ
іменем України
/заочне/
15 вересня 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,
секретар судового засідання Яніцька М.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представниця позивача покликається на те, що 16 серпня 2025 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Мілоан» кредитний договір №7014854. Відповідно до умов кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.
24 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу № 24112025, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів»» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 24 листопада 2025 року до договору факторингу № 24112025 від 24.11.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло право грошової вимоги до відповідачау розмірі 25796,00 грн., з яких 12000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 36,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 8760,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 5000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
19 серпня 2025 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Мілоан» кредитний договір №9628035. Відповідно до умов кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.
27 січня 2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу № 27012026, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів»» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 27 січня 2026 року до договору факторингу № 27012026 від 27.01.2026, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло право грошової вимоги до відповідачау розмірі 17268,00 грн., з яких 4000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 12,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5256,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 8000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
У зв`язку з вищенаведеним представниця позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» заборгованість за кредитним договором №7014854 від 16.08.2025в розмірі 25796,00 грн., з яких 12000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 36,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 8760,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 5000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою; заборгованість за кредитним договором №9628035 від 19.08.2025в розмірі 17268,00 грн., з яких 4000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 12,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5256,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 8000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою, суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Представниця позивача у судове засідання не прибула, однак звертаючись до суду із позовом просила розглядати справу без її участі.
Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Заяви, клопотання учасників справи.
Не поступало.

Процесуальні дії у справі.
28.04.2026 суддя Яворівського районного суду Львівської області, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі та скерував запити до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 12.05.2026 справу передано за підсудністю до Стрийського міськрайонного суду Львівської області.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 09.07.2026 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи.
Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №944/2259/26 відповідача.

З`ясувавши обставини, на які представниця позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.
Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
16.08.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №7014854, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 16.08.2025. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 11.08.2026.Комісія за надання кредиту: 36.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Якщо згідно графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 0.30 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом. Згідно п.1.5.2.договору комісія за обслуговування кредиту: 38544.00 грн., що нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом.2.1. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . Згідно п. 2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.,1.5.2, 1.5.3, 1.5.4 договору відповідно. Відповідно до п.2.2.2 договору комісія за надання кредиту нараховується кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту. Строк сплати позичальником загальної (всієї) суми комісії за надання кредиту настає в момент її нарахування і для кожної окремої частини комісії завершується у відповідну дату платежу, дату завершення розрахункового періоду, сума платежу за який включає цю частину комісії, відповідно до графіку платежів, а якщо відповідно до графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті в повному обсязі в першу дату платежу, строк її сплати завершується в цю першу дату платежу. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) нараховується кредитодавцем в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів. Строк сплати позичальником нарахованої суми комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) настає в момент її нарахування і триває до дати платежу (включно), з настанням якої завершується розрахунковий період, в якому така комісія була нарахована, згідно графіку платежів. Згідно договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) встановлена п.1.5.2 цього договору - винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим договором, надсилання позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього договору службами підтримки кредитодавця, тощо, яка нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №7014854 від 16.08.2025 є графік платежів, який визначає порядок повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій за надання та обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення. Всі наведені в цьому графіку розрахунки здійснені виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі та цьому графіку, зокрема позичальник здійснюватиме погашення заборгованості в точних сумах та у дати платежів, що визначені цим графіком.
Додаток №2 до договору про споживчий кредит №7014854 від 16.08.2025 є заява ОСОБА_1 на отримання кредиту.
Додаток №3 до договору про споживчий кредит №7014854 від 16.08.2025 є додаткові дані позичальника для взаємодії за кредитним договором.
Згідно паспорта споживчого кредиту, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 12000, 00 грн. Строк кредитування до 360 днів. Процентна ставка: протягом першого розрахункового періоду : 0.0010 відсотків річних. Протягом решти строку кредитування: 0.0010 відсотків річних. База для нарахування процентів: фактична кількість днів в місяці, 365 днів в році.Комісія за надання кредиту: 36.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.30 відсотків від суми кредиту одноразово. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості): сума комісії за весь строк кредитування: 38544.00 грн., яка нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту за кожний розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів.
Як вбачається із платіжного доручення №160077090 від 16.08.2025,  ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 12000, 00 грн.
На підтвердження заборгованості ТОВ «Мілоан» надало відомості про щоденні нарахування та погашення, згідно кредитного договору № 160285276 від 19.08.2025.
24 листопада 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 24112025, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту. 
24 листопада 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Мілоан» підписано акт прийому- передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24112025 від 24.11.2025.
Як вбачається із платіжної інструкції № 191 від 25.11.2025, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» перерахувало кошти ТОВ «Мілоан» у розмірі 4135369,77 грн., згідно договору факторингу № 24112025 від 24.11.2025.
Згідно з реєстру боржників, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», згідно договору факторингу № 24112025 від 24.11.2025до боржника  ОСОБА_1 , заборгованість якого складає 25796,00 грн., з яких 12000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 36,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 8760,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 5000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
19.08.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9628035, відповідно до умов якогокредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 19.08.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 14.08.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).Загальні витрати позичальника за кредитом складають 12860.00 грн.Комісія за надання кредиту: 12.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 12848.00 грн., що нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом.Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) встановлена п.1.5.2 цього договору - винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим договором, надсилання позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього договору службами підтримки кредитодавця, тощо, яка нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
Додаток №1 до договору про споживчий кредит №9628035 від 19.08.2025 є графік платежів.
Додаток №2 до договору про споживчий кредит №9628035 від 19.08.2025 є заява на отримання кредиту ОСОБА_1 
Додаток №3 до договору про споживчий кредит №9628035 від 19.08.2025 є додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором.
Згідно паспорта споживчого кредиту, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000, 00 грн. Строк кредитування до 360 днів. Процентна ставка: протягом першого розрахункового періоду : 0.0010 відсотків річних. Протягом решти строку кредитування: 0.0010 відсотків річних. База для нарахування процентів: фактична кількість днів в місяці, 365 днів в році.Комісія за надання кредиту: 12.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.30 відсотків від суми кредиту одноразово. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості): сума комісії за весь строк кредитування: 12848.00 грн., яка нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту за кожний розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів.
Як вбачається із платіжного доручення № 160285276 від 19.08.2025,  ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 4000, 00 грн.
На підтвердження заборгованості ТОВ «Мілоан» надало відомості про щоденні нарахування та погашення, згідно кредитного договору № 160285276 від 19.08.2025.
27 січня 2026 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 270102026, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту. 
27 січня 2026 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Мілоан» підписано акт прийому- передачі реєстру боржників за договором факторингу № 270102026 від 27.01.2026.
Як вбачається із платіжної інструкції № 23758 від 30.01.2026, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» перерахувало кошти ТОВ «Мілоан» у розмірі 2152032,13 грн., згідно договору факторингу № 270102026 від 27.01.2026.
Згідно з реєстру боржників, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», згідно договору факторингу № 270102026 від 27.01.2026 до боржника  ОСОБА_1 , заборгованість якого складає 17268,00 грн., з яких 4000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 12,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5256,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 8000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.

Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення.
Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення боржником грошового зобов`язання й застосування кредитором відповідних наслідків цього, у тому числі й за кредитними договорами, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законами України «Про електронну комерцію», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», іншими актами цивільного законодавства.
Так, згідно положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених у ст. 11 цього Кодексу.
Своєю чергою, системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Щодо укладення договору в електронній формі.
Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону, це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до частин 3, 4, 6 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Щодо цесії (переходу права вимоги, факторингу).
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ч. 2 ст. 517 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступлення права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору про відступлення права вимоги, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Таким чином, укладаючи відповідний договір факторингу, сторони у договорі визначають конкретний перелік зобов`язань, право на вимоги яких переходять до нового кредитора. З метою визначення переліку таких зобов`язань сторони складають та погоджують відповідний реєстр, який є документальним підтвердженням переходу права вимоги за відчужуваними договорами.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що 16.08.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №7014854, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 16.08.2025. 
19.08.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9628035, відповідно до умов якогокредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 19.08.2025 (дата надання кредиту).
Судом встановлено, що договори №7014854 від 16.08.2025 та №9628035 від 19.08.2025 було вчинено в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитних договорів.
Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Враховуючи, що в договорі №7014854 від 16.08.2025 та №9628035 від 19.08.2025 зазначено анкетні дані   ОСОБА_1 , паспортні дані, номер телефону, електронну адресу, адресу проживання, договори підписано одноразовим ідентифікатором 733738 та 609757, в суду відсутні сумніви в тому, що саме ним було такі укладено з ТОВ «Мілоан».
Суд звертає увагу, що на момент укладення кредитних договорів відповідач не звертався до кредитодавця із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договорів, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованих редакцій договорів, тим самим фактично погодився із всіма умовами таких договорів, в тому числі і з тими, що визначають підстави сплати процентів, комісії та їх розміру. Більше того, відповідач, ознайомившись з умовами кредитних договорів, мав реальну можливість відмовитися від укладення таких, однак на момент їх підписання вимог щодо незаконності умов договорів не заявляв.
Суд приходить до висновку, що між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договорів, такі правочини створюють презумпцію їх правомірності, у зв`язку з чим кредитні договори є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ними мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цих договорів, натомість відповідач не виконав зобов`язань, допущену заборгованість у встановленому порядку та сумі не погашено.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором,а також докази на підтвердження оплати за договором.
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17 зазначено, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.
В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
Суд звертає увагу, що 24 листопада 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 24112025, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту. 
На підтвердження укладеного договору факторингу № 24112025 від 24 листопада 2025 позивачем також надано акт прийому- передачі реєстру боржників, платіжну інструкцію № 191 від 25.11.2025, реєстр боржників.
27 січня 2026 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 270102026, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту. 
На підтвердження укладеного договору факторингу № 270102026 від 27 січня 2026 року позивачем також надано акт прийому- передачі реєстру боржників, платіжну інструкцію № 23758 від 30.01.2026, реєстр боржників.
Відповідно, суд приходить до висновку, що ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан».
Таким чином, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договорами №7014854 від 16.08.2025 та №9628035 від 19.08.2025 .
Суд вважає, що представниця позивача довела належними та допустимими доказами факт укладення кредитних договорів №7014854 від 16.08.2025 та №9628035 від 19.08.2025 , надання відповідачу кредиту, встановлення процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту, строки повернення кредиту.
Окрім цього суд звертає увагу, що згідно кредитних договорів №7014854 від 16.08.2025 та №9628035 від 19.08.2025 визначено, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) встановлена п.1.5.2 цього договору - винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим договором, надсилання позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього договору службами підтримки кредитодавця, тощо, яка нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
Таким чином, право нарахування комісії за надання кредиту обумовлене, крім самого договору, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначеною статтею визначено, що комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Інформація про комісії має надаватися споживачу до укладення договору (ч. 2, 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»), що і було зроблено шляхом ознайомлення відповідача з кредитним договором до його підписання. 
Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею, суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні`у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми Закону, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Резюмуючи, суд висновує, що позовні вимоги, сформовані про стягнення заборгованості за кредитними договорами, підлягають задоволенню частково. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором №7014854 від 16.08.2025в розмірі 20796,00 грн., з яких 12000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 36,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 8760,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та заборгованість за кредитним договором №9628035 від 19.08.2025в розмірі 9268,00 грн., з яких 4000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 12,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5256,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, а разом 30064, 00 грн.

При цьому, судом також було враховано, що розмір спірної заборгованості за вказаним кредитним договором у відповідній частині відповідачем не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано.
Відповідно, надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. 

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Отже із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі в розмірі 1858,68 грн., із розрахунку 30064 * 2662,40 : 43064.
На підставі статей 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та керуючисьстаттями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ –35625014, юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «Таскомбанк») заборгованість за кредитним договором №7014854 від 16.08.2025в розмірі 20796,00 грн., з яких 12000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 36,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 8760,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та заборгованість за кредитним договором №9628035 від 19.08.2025в розмірі 9268,00 грн., з яких 4000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 12,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5256,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, та суму сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1858,68 грн., а всього 31922,68 (тридцять одна тисяча дев`ятсот двадцять дві гривні шістдесят вісім копійок) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя | В. М. Бораковський