Справа №155/848/26
Провадження №2/155/715/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.08.2026 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» через свого представника 25 травня 2026 року звернуся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтовує тим, що 08 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було підписано договір кредитної лінії №527661021 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитний ліміт у сумі 7300,00 грн шляхом переказу коштів через банк провайдер. Проте, в подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 258100,00 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.
04 лютого 2025 між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №МВ-ТП/20. На виконання договору факторингу сторони підписали Реєстр прав вимоги Б/Н від 04.02.2025, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
30 вересня 2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено Договір факторингу №30/0925-01. Сторони підписали Реєстр прав вимоги №2 від 30.09.2025, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 123 948,80 грн.
Зазначає, що оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 527661021 від 08.02.2024 року належним чином не виконувала, то загальна сума заборгованості становить – 123 948,80 грн, яка складається з: 21 895,28 грн - заборгованість по тілу кредиту; 102 053,52 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, яку позивач просив стягнути на його користь, а також відшкодувати судові витрати: 2662,40 грн судового збору та 7000 грн правничої допомоги.
Заяви, клопотання сторін
Представник відповідача адвокат Скользнєва В.В. 30.06.2026 року засобами підсистеми «Електронний суд» подала відзив, в якому позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводи сторони відповідача зводяться до незгоди з наданими доказами на підтвердження переходу права вимоги, розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Вважає розмір витрат на правову допомогу завищеним, необґрунтованим та не співмірним. Просить відмовити у задоволені позову повністю та стягнути на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Представник позивача 30 червня 2026 року подав відповідь на відзив в якому спростовував аргументи відповідача вважав доведеним факт переходу права вимоги, перерахування кредитних коштів відповідачу та наявність заборгованості у нього, а також вважав правомірним нарахування відсотків. Просив позов задовольнити повністю.
Позиції учасників процесу
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, вказує, що не заперечує щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від відповідача не надходило. Про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у відповідності до вимог ЦПК України, про що у матеріалах справи наявні відповідні докази. 
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 25 травня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи встановлені судом
Судом встановлено, що 08 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 527661021 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора YNRX, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 21900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1 Договору).
Згідно з п.2.3. договору Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 7300 грн 00 коп.
Відповідно до п.2.4. договору другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором.
Згідно з п.3.1. договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу.
Відповідно до п.3.2. договору сторони погодили, що встановлений в п.3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Згідно з п.3.3. договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 876,00 гривень. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Пунктом 5.1. договору передбачено, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5100-94XX-XXXX-0475, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Відповідно до п.7.1. договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 09.03.2024 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору (п.7.2.1).
Відповідно до п.11.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Відповідно до п.7.3. договору. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 10.03.2029.
Відповідно до п.8.3. договору на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним.
Згідно з п.п.8.5.1. договору За період від дати видачі першого Траншу до 09.03.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,40 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Згідно з п.п.8.3.2. договору у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 09.03.2024 року проценти нараховуються за ставкою 606,75 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,25 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі здійснення Починальником двох та більше Пролонгацій, Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації.
Відповідно до п.12.4. договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 912,5 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦПК України.
Із дослідженого судом договору встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена та згідна з умовами договору, що підтверджується її електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Уклавши договір, підтвердила, що ознайомилася повністю, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримувались Правил надання грошових коштів позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, текст яких розміщений на сайті www.moneyveo.ua.
Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «СМАРТ» до Договору №527661021 від 08.02.2024 року та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 3929.
Згідно з копією заявки на отримання грошових коштів в кредит від 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 зазначила свої персональні дані та номер карти №5100-94XX-XXXX-0475.
Платіжними дорученнями та відповіддю АТ «ОТП БАНК» №68-3-23-23/11727-БТ від 28 липня 2026 року надану на виконання ухвали суду, підтверджується відкриття рахунку та переказ коштів згідно з договором №527661021 від 08.02.2024 року для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 грошових коштів 08.02.2024 року в сумі 7300,00 грн, 13.02.2024 року в сумі 4196,00 грн, 29.02.2024 року в сумі 2406,00 грн, 12.03.2024 року в сумі 5052,00 грн, 13.03.2024 року в сумі 4240,00 грн, 15.03.2024 року в сумі 600,00 грн, 22.03.2024 року в сумі 2016,00 грн.
Окрім того, на виконання ухвали суду від 26 травня 2026 року про витребування доказів, АТ «ОТП БАНК» надав лист та виписку про рух коштів по картці, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту №5100-94XX-XXXX-0475. Випискою по картковому рахунку підтверджується зарахування кредитних коштів. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 ідентичний.
Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі.
Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Як вбачається розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором №527661021 від 08.02.2024 року, станом на 04 лютого 2024 року (перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»), ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 43483,00 гривень, яка складається з 21895,28 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 21588,66 гривень – заборгованість за нарахованими процентами.
04 лютого 2025 між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/20. Відповідно витягу до Реєстру прав вимоги від 04 лютого 2024 року до ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №527661021 від 08.02.2024 року у розмірі 43483,00 гривень.
Як вбачається розрахунку заборгованості проведеним ТОВ «Таліон Плюс» за договором №527661021 від 08.02.2024 року, станом на 30 вересня 2025 року (перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»), заборгованість ОСОБА_1 становить 123 948,80 грн, яка складається з 21895,28 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 102053,52 гривень – заборгованість за нарахованими процентами.
30 вересня 2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено Договір факторингу № 30/0925-01. Сторони підписали Реєстр прав вимоги №2 від 30.09.2025, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 123 948,80 грн.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 30 вересня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором №527661021 від 08.02.2024 року у розмірі 123 948,80 гривень, яка складається з 21895,28 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 102053,52 гривень – заборгованість за нарахованими процентами.
З виписки з особового рахунку за кредитним договором №527661021 від 08.02.2024 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить розмірі 123 948,80 гривень, яка складається з 21895,28 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 102053,52 гривень – заборгованість за нарахованими процентами.
Застосоване судом законодавство та висновки суду
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України, визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
За приписами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним у письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд у своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч.4, 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).
За ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти клієнту шляхом сплати ціни права грошової вимоги за плату (винагороду) (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги до боржника.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Згідно з ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.
Аналізуючи договори факторингу, суд доходить висновку, що надані позивачем копії договорів факторингу та витягів із реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Договори факторингу відносяться до оспорюваних договорів.
Відповідач не оспорювала жодного договору факторингу, за якими переходило до інших осіб право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між нею і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому в силу вимог ст.204 ЦК України ці правочини є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними.
Твердження відповідача про те, що позивачем не надано належних реєстрів боржників є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в цьому випадку для вирішення спору про стягнення заборгованості не має значення чи подано позивачем реєстр боржників, чи витяг із цього реєстру, де він вказаний боржником, оскільки законом чітко передбачено, що якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Аргументи сторони відповідача про відсутність належних доказів на підтвердження переходу права вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані дослідженими судом доказами, які у своїй сукупності доводять факт переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача.
Договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 №527661021 від 08 лютого 2024 року було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора YNRX. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісних кредиторів подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитних договорів.
Отже, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір №232089891 від 01 травня 2023 року прирівнюється до укладених в письмовій формі.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах.
Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість відповідач погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчила, що погодилася на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором.
Факт перерахування коштів на зазначений в договорі позики картковий рахунок через платіжні системи також підтверджено та не заперечується відповідачем. Доказів того, що банківська картка, яка була визначена договором позики та на яку перераховувались кредитні кошти, не належить ОСОБА_1 , матеріали справи не містять та відповідачем таких доказів не надано. Водночас належність платіжної карти відповідачу підтверджується дослідженою відповіддю АТ «ОТП БАНК».
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши їй, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання не виконала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 червня 2020 року у справі №910/1755/19, заміна кредитора в зобов`язанні не припиняє саме зобов`язання і не змінює його зміст. Змінюється лише суб`єкт, якому належить право вимоги: «У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора».
Натомість зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається до закінчення строку кредитування, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, в тому числі нового кредитора щодо отримання процентів за правомірне користування позичальником грошовими коштами на підставі статті 1048 ЦК України.
Позивач у цій справі є сингулярним правонаступником первісного кредитора за укладеним кредитним договором, відповідно, установлені судом правовідносини продовжували існувати з попереднім змістом, а відбулася виключно заміна сторони кредитора в існуючому зобов`язанні з попереднім змістом та усіма істотними умовами.
Нарахування ТОВ «Таліон Плюс» процентів повністю відповідає узгодженому сторонами 5-річному терміну дії договору та є правомірним.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах та численних правових висновках зазначала, що право кредитодавця на нарахування процентів за кредитним договором здійснюється у межах строку кредитування, встановленого договором, і після спливу цього строку або пред`явлення вимоги про повернення кредиту це право припиняється. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 05 квітня 2023 року, а також у правових позиціях Верховного Суду щодо застосування статей 1048 і 1054 ЦК України.
Враховуючи зазначене, відповідно до правової позиції Верховного Суду, право кредитодавця на одержання процентів (згідно зі статтями 1048, 1054 ЦК України) реалізується лише в межах строку кредитування, визначеного договором. А тому якщо новий кредитор отримує вимоги за договором він має ті самі права на нарахування процентів, які були встановлені договором в межах його строку дії (адже правовідносини тривають у тому ж обсязі), і після закінчення строку згідно з договором нарахування процентів припиняється. Це застосовується і до кредиторів правонаступників.
Нарахування позивачем процентів, після відступлення йому права вимоги за кредитним договором до відповідача, з огляду на те, що остання кредит не повернула та фактично продовжувала користуватися кредитними коштами, здійснювалося згідно з положеннями кредитного договору, договору факторингу та ЦК України, в межах строку кредитування.
Із дослідженого розрахунку заборгованості та кредитного договору встановлено, що нарахування відсотків первісним кредитором та позивачем здійснювалось в межах строку встановленого кредитування, а відповідач вчинив дії, спрямовані на виконання кредитного договору здійснюючи платежі, що свідчить про її усвідомлення та розуміння необхідності виконання своїх зобов`язань перед кредитором.
Водночас, суд не погоджується з розрахунком позивача та первісного кредитора в частині нарахованих процентів за користування кредитом з огляду на наступне.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023 року.
Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Отже, укладаючи 08.02.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор не мав права визначати проценту ставку у розмірі 1,25% та 2,5% в день оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
Кредитор є професійним учасником ринку фінансових послуг, знає та керується діючим законодавством в сфері послуг, які ним надаються та не повинен ставити позичальника, який є слабшою стороною у цих правовідносинах, у завідомо негативне становище.
Всупереч вищенаведеному, в укладеному договорі визначений розмір процентної ставки, який перевищує максимально дозволену законом 1% на день.
Відповідно до умов договору відсотки нараховуються від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до дослідженого судом розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором №527661021 від 08.02.2024 року, відсотки за користування кредитними коштами за період з 10 березня 2024 року по 08.05.2024 року нараховувались відповідно до п. 8.3.2. договору за ставкою 1,25%.
З огляду на зазначене суд проводить власний розрахунок.
З 10.03.2024 року по 11.03.2024 року з урахування здійснених відповідачем платежів залишок тіла кредиту становить 9991,13 грн, а тому 1% за цей період становить 99,91 х 2 =199,82 грн.
12.03.2024 року тіло кредиту збільшилось за рахунок наступного траншу і становить 15043,13 грн, а тому 1% становить 150,43 грн.
З 13.03.2024 року по 14.03.2024 року тіло кредиту збільшилось за рахунок наступного траншу і становить 19283,13 грн, а тому 1% за цей період становить 192,83 х 2 = 385,66 грн.
З 15.03.2024 року по 21.03.2024 року тіло кредиту збільшилось за рахунок наступного траншу і становить 19883,13 грн, а тому 1% за цей період становить 198,83 х 7 = 1391,81 грн.
З 22.03.2024 року по 08.04.2024 року тіло кредиту збільшилось за рахунок наступного траншу і становить 21899,13 грн, а тому 1% за цей період становить 218,99 х 18 = 3941,82 грн.
Отже, сума нарахованих відсотків за період з 10.03.2024 року по 08.04.2024 року повинна становити 6069,54 грн (199,82+150,43+385,66+1391,81+3941,82).
Сплачені 08 квітня 2024 року відповідачем 7439,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 6069,54 грн, а залишок в розмірі 1369,46 грн (7439,00-6069,54) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 09 квітня 2024 року становить 20529,67 грн (21899,13-1369,46).
З 09.04.2024 року по 08.05.2024 року 1% становить 205,29 х 30 = 6158,70 грн.
Сплачені 08 травня 2024 року відповідачем 6570,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 6158,70 грн, а залишок в розмірі 411,30 грн (6570,00-6158,70) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 09 травня 2024 року становить 20118,37 грн (20529,67-411,30).
В подальшому з 09 травня 2024 року первісним кредитором нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось за ставкою 0,62%, із врахуванням положень п.п. 8.3.2. договору відповідно до яких у разі здійснення Починальником двох та більше Пролонгацій, Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації.
Оскільки за розрахунками суду сума основного зобов`язання зменшилась то відповідні нарахування відсотків за ставкою 0,62% потребують перерахунку.
Отже, за період з 09.05.2024 року по 07.06.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (124,73 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 20118,37 грн становить 3741,00 грн (124,73х30).
Сплачені 07 червня 2024 року відповідачем 4074 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3741,00 грн, а залишок в розмірі 333,00 грн (4074,00-3741,00) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 08 червня 2024 року становить 19785,37 грн (20118,37-333,00).
За період з 08.06.2024 року по 07.07.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (122,67 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 19785,37 грн становить 3680,10 грн (122,67х30).
Сплачені 07 липня 2024 року відповідачем 4073,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3680,10 грн, а залишок в розмірі 392,90 грн (4073,00-3680,10) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 08 липня 2024 року становить 19392,10 грн (19785,37-392,90).
За період з 08.07.2024 року по 06.08.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (120,23 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 19392,10 грн становить 3606,90 грн (120,23х30).
Сплачені 06 серпня 2024 року відповідачем 4073,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3606,90 грн, а залишок в розмірі 466,10 грн (4073,00-3606,90) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 07 серпня 2024 року становить 18926,00 грн (19392,10-466,10).
За період з 07.08.2024 року по 05.09.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (117,34 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 18926,00 грн становить 3520,20 грн (117,34х30).
Сплачені 05 вересня 2024 року відповідачем 4073,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3520,20 грн, а залишок в розмірі 552,80 грн (4073,00-3520,20) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 07 серпня 2024 року становить 18373,20 грн (18926,00-552,80).
За період з 06.09.2024 року по 05.10.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (113,91 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 18373,20 грн становить 3417,30 грн (113,91х30).
Сплачені 05 жовтня 2024 року відповідачем 4073,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3417,30 грн, а залишок в розмірі 655,70 грн (4073,00-3417,30) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 07 серпня 2024 року становить 17717,50 грн (18373,20 -655,70).
За період з 06.10.2024 року по 04.11.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (109,85 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 17717,50 грн становить 3295,50 грн (109,85х30).
Сплачені 04 листопада 2024 року відповідачем 4073,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3295,50 грн, а залишок в розмірі 777,50 грн (4073,00-3295,50) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 07 серпня 2024 року становить 16940,00 грн (17717,50-777,50).
За період з 05.11.2024 року по 04.12.2024 року, тобто за 30 днів 0,62% (105,03 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 16940,00 грн становить 3150,90 грн (105,03х30).
Сплачені 04 грудня 2024 року відповідачем 4073,00 грн, суд зараховує в погашення процентів в розмірі 3150,90 грн, а залишок в розмірі 922,10 грн (4073,00-3150,90) зараховує в погашення тіла кредиту.
Отже, сума основного зобов`язання (тіла кредиту) станом на 05 грудня 2024 року становить 16017,90 грн (16940,00-922,10).
За період з 05.12.2024 року по 07.01.2025 року, тобто за 30 днів 0,62% (99,31 грн) від залишку основного зобов`язання в розмірі 16017,90 грн становить 2979,30 грн (99,31х30).
В подальшому з 08.01.2025 року по 04.02.2022 первісним кредитором нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось за ставкою 2,5%, із врахуванням положень п.8.3. договору відповідно до якого базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Тому, за період з 08.01.2025 року по 04.02.2022 року, тобто за 32 дні суд здійснює розрахунок відсотків за процентною ставкою 1% (160,18 грн) від залишку основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 16017,90 грн, що становить 5125,76 грн (160,18х32).
В подальшому з 05 лютого 2025 року по 30 вересня 2025 року (237 днів) нарахування відсотків за користування кредитом здійснювало ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за процентною ставкою 2,5%, а тому суд проводить перерахунок нарахованих процентів за вказаний період за процентною ставкою 1%.
Отже, за період з 05.02.2025 року по 30.09.2025 року, тобто за 237 днів 1,00% (160,17 грн) від залишку основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 16017,90 грн становить 37960,29 грн (160,17х237).
Враховуючи викладене вище, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №527661021 від 08.02.2024 року становить 62083,25 грн, яка складається з 16017,90 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 46065,35 грн гривень – заборгованість за нарахованими процентами (2979,30+5125,76+37960,29).
Таким чином, суд всебічно, повно, об`єктивно розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №527661021 від 08.02.2024 року в розмірі 62083,25 грн, яка складається з 16017,90 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 46065,35 грн гривень – заборгованість за нарахованими процентами, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Розподіл між сторонами судових витрат
Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково (50,09%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1333,60 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. суд зазначає наступне.
За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Так, на підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник позивача надав суду наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги від 20.01.2026 №20/01/26-02, додаткову угоду №25771379860 від 21.01.2026 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.03.2026 відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 грн та платіжну інструкцію кредитового переказу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, малозначність справи, здійснення судового розгляду за правилами спрощеного провадження, типовість спірних правовідносин, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, відсутністю клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. правової допомоги.
Керуючись ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором №527661021 від 08.02.2024 року в розмірі 62083 грн (шістдесят дві тисячі вісімдесят три) гривень 25 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1333 (одна тисяча триста тридцять три) гривні 60 копійок,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» місцезнаходження: м. Київ, Бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163,
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення в повному обсязі складено 19.08.2026 року.

Cуддя Горохівського районного суду
Волинської області         Д.Т.Санакоєв