Справа № 182/3949/23
Провадження № 2/0182/6666/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

09.07.2026 року        м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Самара» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором.
На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне.
02.10.2020 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 365/20. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 40 000,00 грн., строком на 36 місяців, починаючи з 02.10.2020 року по 01.10.2023 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 02.10.2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 95 від 02.10.2020 року на суму 40 000,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору № 365/20 від 02.10.2020 року, ОСОБА_1 зобов`язалась погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості. Відповідач повинен був повернути у строк до 01.10.2023 року 40 000,00 грн. боргу та проценти за користування кредитом, які розраховувались щомісячно при своєчасному внесенні платежів, відповідно до п.6.2 Кредитного договору. Проте, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення зобов`язання виявились в тому, що відповідач несвоєчасно сплачував заборгованість за кредитом, тим самим порушивши запланований графік платежів повернення кредиту та сплати процентів. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нараховані проценти, відповідно до п.6.6 Кредитного договору, за кожен день простроченого платежу. Згідно з розрахунку заборгованості, відповідач повинен повернути 130 865 грн. 55 коп., яка складається з: 39 920 грн. 00 коп. - залишок по кредиту; 90 945 грн. 55 коп. - проценти, нараховані за користування кредитом, з урахуванням прострочених платежів, яку позивач просить стягнути. В якості забезпечення виконання зобов`язань, було укладено договір поруки № 365/20 від 02.10.2020 року між позивачем та відповідачами по справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідно до умов договору, відповідач ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_1 , визначених договором. Згідно п.2.2. кредитного договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто, за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Також, умовами договору поруки встановлено, що, в разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором, відповідачі несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники, при цьому, позивач вправі вимагати виконання зобов`язань як від всіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялись претензії з вимогами погасити суму заборгованості, але відповіді отримано не було. На підставі викладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 130 865 грн. 55 коп. та понесені судові витрати у сумі 2 684 грн. 00 коп.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позов. Відповідно до якого, із заявленими позивачем вимогами не згодна. Вимоги позивача вважає незаконними, безпідставними, несправедливими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Так, вона погоджується, що 02.10.2019 між нею та позивачем був укладений кредитний договір № 365/20. На підтвердження отримання нею кредиту, позивачем надано копію видаткового касового ордеру № 95 від 02.10.2020 року на суму 40 000,00 грн. Видаткові касові ордери оформлено з порушеннями, відсутні печатки позивача, код цільового призначення не зазначено. Також, копії договору споживчого кредиту, договору поруки, видаткових касових ордерів, вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом не завірені у встановленому порядку, тому, не є належними та допустимими доказами. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом. До матеріалів позовної заяви долучено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту № 365/20 від 02.10.2020. В період з 16.01.2022 по 24.02.2022 року в колонці «Сума відсотків за користування кредитом» розділу «Заплановані платежі» значиться, що позивач не розраховував на погашення нею кредиту, поряд з цим колонка «Сума процентів за користування кредитом при прострочених платежах» свідчить про намір позивача проводити розподіл сплачених нею сум кредиту саме в рахунок прострочення, а не погашення відсотків, як обумовлено умовами договору споживчого кредиту. Поряд з цим, всупереч п.6.4 Договору споживчого кредиту, розрахунок заборгованості здійснювався то до 16, то 24 числа поточного місяця (колонка 2 розділу «Заплановані платежі» Розрахунку), що ставить під сумнів, власне, правильність розміру нарахованої суми заборгованості, оскільки з 17.09.2022 року кредитною спілкою припинено нарахування процентів за кредитом. Згідно зі змісту договору споживчого кредиту, нарахування відсотків за користування кредитними коштами припиняється після погашення кредиту. Оскільки нарахування з цього часу не проводились, це свідчить про відсутність заборгованості перед кредиторами. Також, слід зазначити, що, згідно даних з колонки «Загальна сума платежу до сплати» розділу «Заплановані платежі» № п/п 23 – до 16 вересня 2022 року загальна сума платежу до сплати становила 29 973,15 грн., а, згідно колонки «Залишок за кредитом на кінець періоду», - 39 920,00 грн.
Від відповідача ОСОБА_2 , на адресу суду також надійшов відзив на позов. Відповідно до якого, із заявленими позивачем вимогами не згоден. Вимоги позивача вважає незаконними, безпідставними, несправедливими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Так, 02.10.2020 року між ОСОБА_1 та позивачем був укладений кредитний договір № 365/20. На підтвердження отримання нею кредиту, позивачем надано копію видаткового касового ордеру № 95 від 02.10.2020 року на суму 40 000,00 грн. Видаткові касові ордери оформлено з порушеннями, відсутні печатки позивача, код цільового призначення не зазначено. Також, копії договору споживчого кредиту, договору поруки, видаткових касових ордерів, вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом не завірені встановленим порядком, тому не є належними та допустимими доказами. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом. До матеріалів позовної заяви долучено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту № 365/20 від 02.10.2020 року. В період з 16.01.2022 року по 24.02.2022 року в колонці «Сума відсотків за користування кредитом» розділу «Заплановані платежі» значиться, що позивач не розраховував на погашення нею кредиту, поряд з цим колонка «Сума процентів за користування кредитом при прострочених платежах» свідчить про намір позивача проводити розподіл сплачених нею сум кредиту саме в рахунок прострочення, а не погашення відсотків, як обумовлено умовами договору споживчого кредиту. Поряд з цим, всупереч п.6.4 Договору споживчого кредиту, розрахунок заборгованості здійснювався то до 16, то до 24 числа поточного місяця (колонка 2 розділу «Заплановані платежі» Розрахунку), що ставить під сумнів, власне, правильність розміру нарахованої суми заборгованості, оскільки з 17.09.2022 року, кредитною спілкою припинено нарахування процентів за кредитом. Згідно зі змісту договору споживчого кредиту, нарахування відсотків за користування кредитними коштами припиняється після погашення кредиту. Оскільки нарахування з цього часу не проводились, це свідчить про відсутність заборгованості перед кредиторами. Також, слід зазначити, що, згідно даних з колонки «Загальна сума платежу до сплати» розділу «Заплановані платежі» № п/п 23 до 16 вересня 2022 року загальна сума платежу до сплати становила 29 973,15 грн., а згідно колонки «Залишок за кредитом на кінець періоду», - 39 920,00 грн.
18 квітня 2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач по справі наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, оскільки вважає доводи відповідачів безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суддя враховує наступне.
Згідно ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом, 02.10.2020 року між Кредитною спілкою «Самара» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 365/20. Згідно умов договору споживчого кредиту, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 40 000 грн. 00 коп., строком на 36 місяців, починаючи з 02.10.2020 року до 01.10.2023 року. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит був отриманий ОСОБА_1 02.10.2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 95 від 02.10.2020 року на суму 40 000,00 грн. Згідно п.6.1. кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитора або внесення в касу кредитора готівкою). Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання по кредитному договору, станом на 16.04.2023 року, сума кредиту не погашена за плановим розрахунком та залишок складає 39 920,00 грн. Згідно до договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості, відповідач повинен повернути: 39 920,00 грн. – залишок по кредиту; 90 945,55 грн. – проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, загальна сума заборгованості становить 130 865,55 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед позивачем по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом і сум штрафних санкцій, було укладено Договір поруки № 365/20 від 02.10.2020 року. Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання ОСОБА_1 , визначених договором споживчого кредиту. Відповідно до п.2.1. Договору поруки, відповідальність поручитель настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором. Згідно п.2.2. кредитного договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто, за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Також, умовами договору поруки встановлено, що в разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором відповідачі несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники, при цьому, позивач вправі вимагати виконання зобов`язань як від всіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу.
На письмові претензії позивача з вимогами погасити суму заборгованості, відповіді отримано не було, заборгованість не сплачена. 
У статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).
Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.
Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша та друга статті 553 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частиною першою ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частиною першою ст.554 ЦК України передбачено, що, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Щодо доводів відповідачів, що копії Договору споживчого кредиту, Договору поруки, видаткового касового ордеру, Вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом не завірені встановленим порядком, тому не є належними та допустимими суд зазначає наступне. Видача грошових коштів була здійснена на підставі договору споживчого кредиту від 02.10.2020 року, який був укладений між КС «САМАРА» та ОСОБА_1 та який підписано Головою правління КС «Самара» та ОСОБА_1 . Касові документи на видачу кредиту ОСОБА_1 оформлені у відповідності до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління НБУ України №148 від 29.12.2017 року.
Крім того, суд зазначає, що позов про визнання договору про споживчий кредит недійсним не заявлявся та в судовому порядку даний правочин недійсним не визнавався.
Щодо суми нарахованих відсотків суддя зазначає наступне.
У відповідності до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Метод нарахування процентів за користування кредитними коштами та їх розмір чітко зазначений в Розділі 6 «Порядок повернення кредиту та нарахування/сплати процентів» Договору споживчого кредиту № 365/20 від 02.10.2020 року. Так, за період з 03.10.2020 року до 16.11.2020 року нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось у відповідності до графіку платежів повернення кредиту та сплати відсотків, викладеного в п.6.4 договору споживчого кредиту, а саме, в розмірі 2 344,00 грн., в тому числі, 40,00грн. – тіло кредиту та 2 304,00 грн. – проценти за користування кредитом. 19.11.2020 року ОСОБА_1 сплатила 2 350,00 грн., з яких 40,00 грн. направлено на погашення тіла кредиту, а 2 310,00 грн. – на сплату процентів за кредитом. Таким чином, борг за платежем по строку 16.11.2020 року був погашений. За період з 16.11.2020 року по 16.12.2020 року нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось аналогічно, у відповідності до Графіку платежів повернення кредиту та сплати відсотків, а саме: в розмірі 2 344,00 грн., в тому числі, 40,00 грн. – тіло кредиту та 2 304,00 грн. – проценти за користування кредитом. Проте, ОСОБА_1 не здійснила сплату чергового платежу, тому, у зв`язку із порушенням оплати планового (чергового платежу, передбаченого графіком платежів повернення кредиту та сплати відсотків, тому, з 16.12.2020 року нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.6.6 Договору споживчого кредиту, а саме: за кожен день простроченого платежу. Відповідно до п 6.6 Договору споживчого кредиту, сторони дійшли до згоди, що при порушенні позичальником строків сплати чергових платежів, вказаних у пункті 6.4. цього договору, розмір процентів за користування кредитом складає 0,5 % на день від суми залишку за кредитним договором за кожен день простроченої заборгованості до повного її погашення. За період з 16.12.2020 року по 16.01.2021 року нараховано 6 193,80 грн. = 39 960,00 (тіло кредиту) 0,5 % (п.6.6 Договору споживчого кредиту) * 31 дн. (з 16.12.2020 року по 16.01.2021 року). В подальшому нарахування процентів здійснювалось з розрахунку 0,5% від суми залишку за кожен день простроченої заборгованості до 24.02.2022 року. Тобто, позивач здійснював нарахування відсотків відповідно до умов договору споживчого кредиту.
Також, відповідно до умов Договору поруки, ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання перед Позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням боржника, визначеним Кредитним договором. Згідно діючого законодавства, солідарна відповідальність передбачає, що Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. ОСОБА_2 не заперечує факт підписання договору, тим самим підтвердивши своє поручительство за кредитом, отриманим ОСОБА_1 , яка, в свою чергу, також не заперечує факт підписання договору про споживчий кредит та отримання грошових коштів.
Доводи відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , викладені у відзивах на позовну заяву, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи в суді та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
За таких обставин, оскільки відповідачі належним чином умови договору не виконали та в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачують, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 365/20 від 2 жовтня 2020 року в розмірі 130 865 грн. 55 коп.
Також, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню й судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 128, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Кредитної спілки «Самара» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «Самара» (код ЄДРПОУ- 35934134) заборгованість в розмірі 130 865 грн. (сто тридцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн.) 55 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_2 ), та ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Самара» (код ЄДРПОУ- 35934134) судовий збір у розмірі 2 684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.) 00 коп., з кожного - по 1 342 грн. (одна тисяча триста сорок дві грн.) 00 коп., який був сплачений останнім при подачі позову до суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:	  	І.  О.  Кобеляцька-Шаховал