ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
09 липня 2026 року	справа № 380/3818/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у не наданні 3 (три) екземпляра довідки форми 6 з урахуванням посади штаб-сержант 3 кат. групи зв?язку (про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією рф проти України) за весь період служби та довідки про перебування на посаді штаб-сержант 3 кат. групи зв?язку у в/ч НОМЕР_2 з 17.03.2022 року по 31.01.2023 рік за весь період служби у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України, а також внесення запису у військовий квиток ОСОБА_1 у відповідній графі про те що запис про призначення на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100915A – помилковий;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України надати:
- 3 (три) екземпляра довідки форми 6 з урахуванням посади штаб-сержант 3 кат. групи зв?язку (про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв??язку з військовою агресією рф проти України) за весь період служби;
- довідки про перебування на посаді штаб-сержант 3 кат. групи зв?язку у в/ч НОМЕР_2 з 17.03.2022 року по 31.01.2023 рік за весь період служби у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України;
- внести запис у військовий квиток ОСОБА_1 у відповідній графі про те, що призначення на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100915A як помилковий.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про видачу довідок та внесення змін у військовий квиток, проте отримав відмову.
Ухвалою судді від 09.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 23.03.2026 продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 30.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
27.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Зазначає, що виконання дій, про які просить позивач, об`єктивно потребує його особистої участі, зокрема для внесення змін до військового квитка, який знаходиться в позивача. Відмова позивача від прибуття до військової частини фактично унеможливила вчинення таких дій, у зв`язку з чим відсутність результату не може розцінюватися як протиправна бездіяльність відповідача, а є наслідком поведінки самого позивача.
Звертає увагу суду, що заявлені витрати не підлягають задоволенню, оскільки відсутня необхідність звернення до суду, спір міг бути врегульований у позасудовому порядку, а сам позивач своєю поведінкою спричинив виникнення цього спору.
27.04.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій додатково обґрунтовує підставність позовних вимог.
04.05.2026 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Ухвалою суду від 11.05.2026 заяву Військової частини НОМЕР_1 про поновлення процесуального строку, - задоволено.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (правонаступник – Військова частина НОМЕР_1 ).
Відповідно до Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.03.2022 №15 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду штаб-сержанта З категорії групи зв?язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_2 , ВОС-600723А, з "17" березня 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №520/27730/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05. 2025, позов задоволено частково, зокрема:
- адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов?язання вчинити певні дії - задоволено частково.
- визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України від 27.12.2022 року № 298 про призначення ОСОБА_1 на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100915A.
- зобов?язано Військову частину НОМЕР_2 Збройних Сил України поновити ОСОБА_1 на посаді, яку він займав до реалізації наказу командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України від 27.12.2022 року №298 про призначення ОСОБА_1 на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військовозачини НОМЕР_2 , ВОС-100915А.
Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із заявою від 29.05.2026, в якій вказував, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/27730/24 від 20.02.2025 року ОСОБА_1 , поновлено на посаді, яку ОСОБА_2 займав до реалізації наказу командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України від 27.12.2022 року №298. А саме на посаді штаб-сержанта 3 категорії групи зв?язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_2 , ВОС-600723А. У зв?язку з цим необхідно 3 (три) екземпляра довідки про безпосередню участь у заходах оборони України. Також необхідно доповнити графи згідно зразка. Також необхідна довідка про перебування на посаді за весь період служби у в/ч НОМЕР_2 ЗСУ. Згідно Закону України «Про звернення громадян» просив розглянути заяву в установлений законом строк.
Проте доказів надання відповіді на вказану заяву суду не надано.
Представник позивача неодноразово звертався до Військової частини НОМЕР_1 із адвокатськими запитами аналогічного змісту, проте доказів надання відповіді на вказані запити суду не надано.
Не погодившись з наведеним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Змістом спірних правовідносин є бездіяльність відповідача щодо не розгляду звернення громадян.
До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Визначення заяви (клопотання) міститься у статті 3 Закону України “Про звернення громадян” та означає звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Статтею 5 Закону України “Про звернення громадян” окреслено вимоги до звернення, а саме звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 вказаного Закону.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні “гарячі лінії” та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Згідно зі статтею 4 Закону України “Про звернення громадян” до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:
- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);
- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;
- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
За змістом статті 15 Закону України “Про звернення громадян” органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
У частині першій статті 19 Закону України “Про звернення громадян” передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Відповідно до статті 20 Закону України “Про звернення громадян” звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення (заяву) громадянина, перевірити викладені в ньому факти, прийняти обґрунтоване рішення та письмово повідомити громадянину про результати такого розгляду покладається на той орган або посадову особу, до повноважень яких належить вирішення порушеного питання.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2020 у справі №280/4698/19 викладено висновок, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника.
Як встановлено судом, позивач звертався до відповідача із заявою від 29.05.2025 в порядку Закону України «Про звернення громадян». Проте доказів розгляду вказаної заяви суду не надано. До того ж, представник позивача неодноразово звертався до Військової частини НОМЕР_1 із адвокатськими запитами аналогічного змісту, проте доказів надання відповіді на вказані запити суду не надано.
Суд наголошує, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Відсутність належним чином оформленого рішення за результатами розгляду звернення свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяв/запитів.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах не відповідає визначеному ч. 2 ст. 2 КАС України критерію законності, та порушує право позивача на розгляд заяви в порядку Закону України “Про звернення громадян”.
Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача від 29.05.2025, за результатами розгляду якої відповідачу необхідно прийняти відповідне рішення. 
Отже, позовні вимоги щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України надати 3 (три) екземпляра довідки форми 6 з урахуванням посади штаб-сержант 3 кат. групи зв?язку (про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією рф проти України) за весь період служби; довідки про перебування на посаді штаб-сержант 3 кат. групи зв?язку у в/ч НОМЕР_2 з 17.03.2022 року по 31.01.2023 рік за весь період служби у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України; внести запис у військовий квиток ОСОБА_1 у відповідній графі про те, що призначення на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , ВОС-100915A як помилковий, задоволенню не підлягають як передчасні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає що позовні вимоги потрібно задовольнити частково.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується таким.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
24.04.2026 від позивача надійшло клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, в якому просить у разі ухвалення рішення по справі № 380/3818/26 на користь позивача - ОСОБА_1 , включити до судових витрат, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача - Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України повну суму витрат на професійну правничу допомогу - адвоката Муратової Ольги Олексіївни в розмірі 16800,00 гривень.
Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що заявлені витрати не підлягають задоволенню, оскільки відсутня необхідність звернення до суду, спір міг бути врегульований у позасудовому порядку, а сам позивач своєю поведінкою спричинив виникнення цього спору.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У ч. 6 ст. 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, потрібно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Зазначені норми (ст. ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.
Судом встановлено, 17.07.2025 між адвокатом Муратовою Ольгою Олексіївною та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги (далі - Договір).
Суд встановив, Ордер серії ВВ №1057009 про надання правничої допомоги у справі виданий адвокатом Муратовою Ольгою Олексіївною.
Відповідно до п. 3.1 Договору клієнт зобов?язаний, зокрема оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень, сплатити гонорар, який встановлюється за домовленістю сторін.
Згідно п. 4.7 Договору за виконану роботу Клієнт зобов?язаний оплатити Адвокату гонорар банківським переказом, через А-БАНК у сумі 15000 гривень, який буде отримано адвокатом на банківський рахунок.
Відповідно до Акта приймання-передачі послуг, адвокатом надані такі послуги:
- надання повної усної та письмової консультації Клієнту по справі, з урахуванням правового висновку адвоката та обговорення умов договору - 1 година вартість 800,00 грн;
- складання договору про правничу допомогу, вивчення та опрацювання нормативно-правової бази, аналіз судової практики, формування та узгодження правової позиції - 1 година, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання адвокатського запиту до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про надання довідок -1 година, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання адвокатського запиту до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про надання довідок та внесення змін до військового квитка Позивача - 1 година, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання повторного адвокатського запиту до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про надання довідок та внесення змін до військового квитка Позивача - 1 година, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання втретє адвокатського запиту до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про надання довідок та внесення змін до військового квитка Позивача - 1 година, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов?язання вчинити певні дії- 5 годин, вартість 7000,00 грн;
- підготовка та складання заяви про усунення недоліків по справі № 380/3818/26 до Львівського окружного адміністративного суду - 1 години, вартість 1000,00 грн.
- підготовка та складання заяви про поновлення строку звернення до суду за захистом прав та інтересів клієнта по справі № 380/3818/26 до Львівського окружного адміністративного суду - 1 години, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу по справі № 380/3818/26 до Львівського окружного адміністративного суду - 1 години, вартість 1000,00 грн;
- підготовка та складання клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на поштові відправлення по справі № 380/3818/26 до Львівського окружного адміністративного суду - 1 години, вартість 1000,00 грн.
За виконану роботу по справі № 380/3818/26, Клієнт ОСОБА_1 сплатив 12.10.2025 року та 20.04.2026 року Адвокату гонорар, банківськими переказами через систему "А- БАНК" - на суму 16800,00 грн., що підтверджується квитанціями від 12.10.2025 та 20.04.2026.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У цьому випадку суд зазначає, що ця справа згідно з положеннями ст.ст. 4, 12, 262 КАС України є справою незначної складності, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.
Вказаний обсяг наданих послуг адвокатом, суд вважає завищеним, оскільки ця справа незначної складності та не потребує значної затрати часу на вказані послуги.
Також судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких оприлюднено численні судові рішення судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що наведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці адміністративного позову.
Отже, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності, врахувавши при цьому великий обсяг досліджуваних доказів, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 2000,00 грн.
Щодо стягнення з відповідача витрат на поштові відправлення, суд звертає увагу на таке.
24.07.2026 від позивача надійшло клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на поштові відправлення, в якому просить у разі ухвалення рішення по справі № 380/3818/26 на користь Позивача- ОСОБА_1 , включити до судових витрат, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України повну суму витрат на поштові відправлення в розмірі - 1011,00 гривень.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно частиною 1 статті 138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
На підтвердження витрат на поштові відправлення (вчиненням інших процесуальних дій) позивачем надано до суду: описи вкладень у цінні листи та фіскальних чеків на загальну суму 349,50 гривень (144+55+6,50+144,00=349,5). Інші витрати на поштові відправлення суд не враховує, оскільки такі не пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрат на поштові відправлення в сумі 174,75 грн.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.05.2025.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2025 та прийняти за результатами її розгляду обґрунтоване рішення.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
5. Судовий збір розподілу не підлягає.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
7. У задоволенні інших вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
8. Стягнути на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 витрати на поштові відправлення в сумі 174 (сто сімдесят чотири) гривні 75 копійок.
9. У задоволенні інших вимог про стягнення витрат на поштові відправлення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне рішення суду складено 09.07.2026.

  Суддя	  Кондратюк Юлія Степанівна