ПОСТАНОВА
Справа № 137/830/26
07 липня 2026 р. 3/137/355/26 

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого охоронцем в ТЦ «Скайпарк» м. Вінниця, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

26.05.2026 о 20 год 36 хв по вул. Богдана Хмельницького в с. Садове Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук та хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому лікувальному закладі. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
19.06.2026 захисником ОСОБА_1 – адвокатом Кравчук М.М. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про закриття провадження у справі яким остання просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивовано тим, що зупинка транспортного засобу була здійснена без законних підстав, під час оформлення матеріалів допущено істотні порушення процедури огляду на стан сп`яніння, водія направлено до закладу охорони здоров`я, який не мав повноважень на проведення такого огляду, а також неналежним чином оформлено акт огляду та направлення на медичний огляд. Захисник вказував, що зазначені порушення свідчать про недопустимість отриманих доказів, а матеріали справи не містять належних і достатніх доказів вини особи, що відповідно до принципу презумпції невинуватості є підставою для закриття провадження (а.с. 45-49).
У судовому засіданні 07.07.2026 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в той день підвозив знайомого додому. За його словами, Правил дорожнього руху не порушував, рухався позаду вантажного автомобіля. Під час руху помітив позаду автомобіль із увімкненими проблисковими маячками. Продовжуючи рух за вантажним автомобілем, зупинився після того, як зупинилася вантажівка, а згодом до нього під`їхав патрульний автомобіль. Працівники поліції одразу вимагали пред`явити документи, після чого він показав посвідчення водія у застосунку «Дія». Зазначив, що разом із ним у салоні перебував пасажир, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим у салоні відчувався запах алкоголю. Стверджував, що працівники поліції не повідомили йому причину зупинки транспортного засобу, тому він не розумів підстав їхніх вимог і чому відразу запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Drager». Саме з цієї причини він відмовився від проходження огляду на місці зупинки.Також пояснив, що не зрозумів подальшої пропозиції пройти огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки йому не було зрозуміло, до якого саме закладу його мали доставити. Крім того, він не бажав залишати свій автомобіль та їхати до невідомого йому медичного закладу. На запитання захисника повідомив, що, побачивши патрульний автомобіль, виконав вимоги Правил дорожнього руху та зупинився, притиснувшись праворуч. Після зупинки працівники поліції причину зупинки йому не повідомили, постанов чи інших процесуальних документів щодо порушення Правил дорожнього руху не складали. Пояснив, що відмовився від проходження огляду, оскільки побоювався, що його можуть кудись доставити, а також не усвідомлював правових наслідків такої відмови. Зазначив, що лише після зупинки працівники поліції повідомили йому причину зупинки, а саме непристебнутий ремінь безпеки, хоча, на його думку, із відеозапису вбачається, що ременем безпеки він був пристебнутий. На запитання головуючого ОСОБА_1 не заперечив, що зупинив транспортний засіб на вимогу працівників поліції. Також не заперечив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або проїхати до закладу охорони здоров`я, однак він відмовився від проходження такого огляду. Крім того, повідомив, що посвідчення водія отримав у 2025 році, під час воєнного стану втратив його. Правила дорожнього руху знає, складав відповідні іспити та усвідомлював, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом із тим зазначив, що не розумів підстав для застосування до нього спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан сп`яніння.
Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання ним було помічено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , водій якого, здійснюючи маневр, не увімкнув покажчик повороту та, на його думку, рухався непристебнутим ременем безпеки. У зв`язку з цим було увімкнено проблискові маячки та звуковий сигнал, а також через гучномовець подано вимогу про зупинку транспортного засобу. Проте водій одразу не зупинився та продовжив рух. Після зупинки на запитання, чому він не виконав вимогу про зупинку, водій чіткої відповіді не надав. Підійшовши до автомобіля, водій повідомив, що є військовослужбовцем, тому поліцейський з власних переконань вирішив не притягувати його до відповідальності. Під час спілкування у працівника поліції виникла підозра щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Спочатку в салоні автомобіля відчувався запах алкоголю, однак у транспортному засобі перебували дві особи, тому водію було запропоновано вийти з автомобіля. Після виходу водія із салону ОСОБА_2 чітко відчув різкий запах алкоголю саме від водія – ОСОБА_1 .. Крім того, зі слів поліцейського, під час пошуку документів у мобільному телефоні водій поводився невпевнено та не міг одразу зорієнтуватися. У зв`язку з виявленими ознаками водію неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», однак той відмовився. Також йому було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від чого він також відмовився. При цьому водію було роз`яснено, що відмова від проходження огляду тягне адміністративну відповідальність. Поліцейський зазначив, що письмового направлення до закладу охорони здоров`я особисто не складав, оскільки його оформляла інша працівниця поліції – його напарниця. Водночас стверджував, що водію пропонувалося пройти огляд саме у лікарні ім. Ющенка, а не в КНП «Соціотерапія», що, за його словами, підтверджується відеозаписом. Також пояснив, що після оформлення адміністративних матеріалів роз`яснено, що ОСОБА_1 не має права продовжувати рух. У зв`язку з цим йому було запропоновано залишити автомобіль або передати його особі, яка має право керування. Згодом працівники поліції зв`язалися з місцевим жителем, якому й було передано транспортний засіб. Також поліцейський повідомив, що коли приїхала особа забирати транспортний засіб, він почув, як остання звернулася до ОСОБА_1 зі словами: «Я ж тебе просив».
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Кравчук М.М. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі з підстав, викладених у поданому нею клопотанні про закриття провадження у справі. Відмовилась від допиту іншого інспектора, про виклик та допит якого у судове засідання вона клопотала.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про закриття провадження у справі, заслухавши позицію захисника-адвоката Кравчук М.М., покази ОСОБА_1 та Інспектора Гаврилюка Б.С., приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується такими доказами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 676343 від 26.05.2026 (а.с. 2), 26.05.2026 о 20 год 36 хв по вул. Богдана Хмельницького в с. Садове Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук та хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому лікувальному закладі. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів (а.с. 1).
На відеозаписі за назвою «Відео з реєстратора зупинка Тягун 130», який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с. 6), підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу. Згідно з відеозаписом за назвою «Відео з нагрудного відеореєстратора (130 Тягун)» (а.с. 6), на 02:54 хв. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння, які інспектор при цьому озвучує. На 03:14 хв. інспектор пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я – лікарні ім. Ющенка, пояснюючи, що в с-щі Літин такий огляд не проводиться. На 03:22 хв. зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. На подальші пропозиції пройти огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 чітко та категорично відмовився. Повторну відмову зафіксовано на 04:06 хв. На 04:10 хв. інспектор Гаврилюк Б.С. роз`яснює ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На 06:07 хв. ОСОБА_1 повідомлено, що подальший рух транспортного засобу забороняється та що він відсторонюється від керування транспортним засобом у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння.
Доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, оцінюються критично та вважаються безпідставними. Зокрема, доводи сторони захисту про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу спростовуються дослідженими судом доказами. Із показань інспектора ОСОБА_2 вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу стало виявлене ним порушення Правил дорожнього руху, а саме невиконання ОСОБА_1 вимоги щодо подачі сигналу покажчиком повороту під час здійснення маневру. При цьому сам факт непритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення не свідчить про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки, як пояснив інспектор, він з огляду на статус ОСОБА_1 як військовослужбовця (учасника бойових дій) вирішив не складати щодо нього відповідні адміністративні матеріали. Посилання захисту на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння також не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи та відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд як із використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду він категорично відмовився, при цьому йому були роз`яснені правові наслідки такої відмови. Доводи про те, що у направленні зазначено заклад охорони здоров`я, який перебуває у стані припинення, не впливають на правильність вирішення справи, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейський запропонував пройти огляд саме у лікарні ім. Ющенка, від чого ОСОБА_1 також відмовився. Крім того, сам факт відмови від проходження огляду, який утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів і стороною захисту фактично не спростований.
При прийняті рішення враховано, що стороною захисту подано скаргу на нібито неправомірні дії працівника поліції (а.с. 37), а також заявлено доводи щодо недопустимості доказів, зокрема з посиланням на те, що заклад охорони здоров`я, зазначений у направленні на медичний огляд, перебуває у стані припинення в результаті реорганізації (а.с. 41–42). Разом із тим наведені доводи зводяться виключно до посилань на формальні недоліки оформлення адміністративних матеріалів та не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи, зокрема факту керування транспортним засобом, наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, його неодноразової відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, а також належного роз`яснення йому правових наслідків такої відмови. При усій видимій нетерпимості суспільства до водіїв у нетверезому стані, сьогодні розвернулась ціла юридична кампанія по покроковому роз`ясненню, як уникнути відповідальності за ст. 130 КУпАП. Адвокатами відшукуються будь-які "дірки" та неточності в застарілому й недосконалому законодавстві, а проблеми з доказуванням використовуються виключно для уникнення покарання. За таких обставин суд приходить до висновку, що наведені стороною захисту аргументи спрямовані на заперечення допустимості окремих доказів, однак не спростовують доведеності складу адміністративного правопорушення та не є підставою для закриття провадження у справі. Таким чином, приходжу до висновку, що в даному випадку дії сторони захисту спрямовані не на захист ОСОБА_1 від неправомірного обвинувачення, а на банальне уникнення ним відповідальності за вчинене правопорушення
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П.  В.