Справа № 555/862/26
Номер провадження 3/555/306/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
07 вересня 2026 року | м.Березне

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., з участю секретаря - помічника судді Яворовської Л.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Рудницької А.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року, 12 квітня 2026 року о 21 годині 23 хвилини у м. Березне Рівненського району Рівненської області по вул. Андріївській 83, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки Lifan LF200, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат огляду становив 0,97 проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило його інтереси в судовому засіданні представляла захисник Рудницька А.В., яка реалізувала права сторони захисту.
Захисник Рудницька А.В. у судовому засіданні заперечила проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. На обґрунтування позиції стороною захисту подано клопотання про закриття провадження від 13 травня 2026 року, клопотання про визнання доказу неналежним та недопустимим від 13 травня 2026 року, клопотання про визнання процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсною від 13 травня 2026 року, клопотання про визнання доказу неналежним (чек Drager) від 13 травня 2026 року, а також додаткові пояснення у справі від 10 червня 2026 року.
Захисник зазначала, що відеофіксація події є неповною та переривчастою, момент зупинки транспортного засобу повністю не зафіксований, а відеозапис з нагрудної камери переривається під час подальшого оформлення адміністративних матеріалів. На думку захисту, це унеможливлює перевірку дотримання працівниками поліції всієї процедури оформлення адміністративних матеріалів.
Також сторона захисту посилалася на те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а тому, на думку захисника, не є «водієм» у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху України і не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, захисник вказувала на неможливість застосування до особи, яка не отримувала посвідчення водія, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Щодо процедури огляду захисник зазначила, що працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 про можливість відмовитися від проходження огляду, що сторона захисту розцінює як провокацію. Крім того, за твердженням захисника, після отримання результату огляду працівники поліції прямо не запитали ОСОБА_1 , чи погоджується він з отриманим результатом, та не запропонували йому, у разі незгоди, пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Окремо захисник посилалася на те, що у чеку спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, тест №105 від 12 квітня 2026 року, зазначений час тесту 21 година 39 хвилин і результат 0,97 проміле, тоді як, за трактуванням сторони захисту відеозапису, продування відбувалося приблизно о 21 годині 43 хвилини. У одному з клопотань захист також послався на показник 1,08 проміле.
Захисник звертала увагу, що оператором спеціального технічного засобу був ОСОБА_2 , тоді як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № б/н від 12 квітня 2026 року складений ОСОБА_3 .
Також сторона захисту вказувала на те, що у направленні на медичний огляд водія транспортного засобу від 12 квітня 2026 року зазначений час 21 година 20 хвилин, тобто час, який передує зафіксованому у протоколі серії ЕПР1 №639002 від 12 квітня 2026 року часу події - 21 година 23 хвилини.
У додаткових поясненнях від 10 червня 2026 року захисник також зазначила, що огляд за допомогою Drager проводився у службовому автомобілі поліцейських, а сам чек спеціального технічного засобу не містить відомостей про об`єм видихуваного повітря, тривалість видиху, інтенсивність та стабільність потоку повітря, режим відбору проби та інші технічні параметри, що, на думку захисту, ставить під сумнів правильність результату.
Крім того, захисник стверджувала, що ОСОБА_1 не були належним чином роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, його не ознайомили зі змістом протоколу та не вручили його копію.
Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ВП №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержант поліції ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року, та пояснив, що ОСОБА_1 керував мотоциклом Lifan LF200, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування з ним були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Останній погодився пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу. За результатами проведеного огляду отримано показник 0,97 проміле. Водій мотоцикла був згідний з результатами огляду. Також зазначив, що у водія не було посвідчення, зупинили його за явне порушення ПДР, діяли згідно Інструкції. Під час спілкування водій повідомив, що напередодні вживав пиво, та зазначив, що готовий сплатити штраф.
Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ВП №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 також підтвердив обставини, викладені у протоколі серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року, та пояснив, що був присутній під час оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 , проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксації його результатів. Підтвердив, що результат огляду становив 0,97 проміле, результат був доведений до відома ОСОБА_1 , після чого останній підписав відповідні документи. Також пояснив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у службовому автомобілі, під час спілкування водій повідомив, що вживав безалкогольне пиво, однак після продування визнав, що вживав алкоголь, оскільки камера розряджалася вони самі зупиняли відеозапис. Також пояснив, що після проведення огляду водій письмових пояснень не надавав, запе речень щодо результатів огляду не висловлював.
Суд, заслухавши пояснення захисника Рудницької А.В., допитавши працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , переглянувши відеозаписи події, дослідивши письмові матеріали справи та надавши кожному доказу оцінку окремо і в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган або посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди особи з проведенням такого огляду або його результатами огляд проводиться у закладі охорони здоров`я.
Судом встановлено, що 12 квітня 2026 року о 21 годині 23 хвилини у м. Березне по вул. Андріївській 83 ОСОБА_1 керував мотоциклом Lifan LF200, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Факт керування транспортним засобом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року, відеозаписом з технічних засобів працівників поліції від 12 квітня 2026 року, а також показаннями допитаних у судовому засіданні працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
При цьому сама сторона захисту у клопотанні про закриття провадження від 13 травня 2026 року зазначає, що відеозапис з відеореєстратора о 21 годині 23 хвилини фіксує рух мотоцикла, а надалі оспорює лише повноту фіксації моменту його зупинки. Таким чином, сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріалами справи підтверджений і стороною захисту належними доказами не спростований.
Під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, що зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 квітня 2026 року та направленні на медичний огляд від 12 квітня 2026 року.
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого він погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820.
Згідно з чеком спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, тест № 105 від 12 квітня 2026 року о 21 годині 39 хвилин, результат тестування ОСОБА_1 становив 0,97 проміле. У чеку зазначено модель приладу, номер приладу, номер принтера, номер тесту, дату останнього калібрування - 11 листопада 2025 року, дату і час тестування - 12 квітня 2026 року, 21 година 39 хвилин, температуру +11,0 °C, результат 0,97 проміле, а також містяться підписи поліцейського та особи, яка проходила тестування.
Аналогічний результат 0,97 проміле зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 квітня 2026 року о 21 годині 39 хвилин.
У зазначеному акті безпосередньо у графі щодо ставлення особи до результату огляду власноруч зазначено: «З результатами згоден», після чого вказано прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 і міститься його підпис.
За таких обставин твердження сторони захисту про те, що позиція ОСОБА_1 щодо отриманого результату не була з`ясована, спростовується безпосередньо змістом первинного документа, складеного під час огляду.
Частина третя ст. 266 КУпАП передбачає проведення огляду в закладі охорони здоров`я саме у разі незгоди особи з оглядом, проведеним поліцейським, або з його результатом. Натомість у даному випадку письмово зафіксована згода ОСОБА_1 із результатом 0,97 проміле. 
Отже, відсутні підстави вважати, що непроведення повторного огляду у закладі охорони здоров`я порушило процедуру встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Не заслуговує на увагу і довід захисту про те, що підпис у чеку Drager сам по собі не підтверджує згоди з результатом, оскільки суд не ототожнює сам факт підписання чека із згодою. Згода ОСОБА_1 підтверджується окремим актом огляду від 12 квітня 2026 року, в якому безпосередньо зазначено про його згоду з результатом, а також сукупністю інших доказів.
Щодо посилання захисту на направлення на медичний огляд від 12 квітня 2026 року, в якому зазначено час 21 година 20 хвилин, суд зазначає наступне.
Вказане направлення суд не покладає в основу висновку про доведеність стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Сам стан алкогольного сп`яніння підтверджується іншими самостійними та взаємоузгодженими доказами - протоколом серії ЕПР1 №639002 від 12 квітня 2026 року, чеком Drager, тест №105 від 12 квітня 2026 року, актом огляду № б/н від 12 квітня 2026 року, відеозаписом події та показаннями двох працівників поліції, допитаних безпосередньо судом.
Тому сама по собі неузгодженість часу, зазначеного у направленні, з іншими матеріалами справи не спростовує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проведення огляду та отримання результату 0,97 проміле і не є достатньою підставою для визнання всієї процедури огляду недійсною.
Не приймає суд і посилання захисту на розбіжність між часом 21 година 39 хвилин, зазначеним у чеку Drager, та часом приблизно 21 година 43 хвилини, на який захисник посилається за відеозаписом.
Різниця у декілька хвилин між внутрішнім годинником спеціального технічного засобу та часовою відміткою відеозапису сама по собі не свідчить про проведення іншого тесту чи тестування іншої особи. Особа тестованого, дата події, послідовність проведення огляду та сам результат узгоджуються з іншими доказами. При цьому протокол серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року, чек Drager, тест № 105 від 12 квітня 2026 року, та акт огляду від 12 квітня 2026 року однаково містять результат 0,97 проміле. 
Доводи захисту про те, що оператором спеціального технічного засобу був ОСОБА_2 , тоді як акт огляду від 12 квітня 2026 року складений ОСОБА_3 , також не свідчать про недопустимість результату огляду. Обидва працівники поліції безпосередньо брали участь в оформленні події та були допитані у судовому засіданні. Вони підтвердили обставини проведення огляду, особу ОСОБА_1 та результат 0,97 проміле. Закон не встановлює вимоги, за якою працівник поліції, який безпосередньо здійснює технічне тестування, повинен одноособово складати всі інші процесуальні документи щодо події.
Не заслуговують на увагу доводи захисту щодо відсутності в чеку Drager даних про об`єм видихуваного повітря, тривалість видиху, стабільність його потоку або режим відбору проби.
Чинним порядком проведення огляду не встановлено, що відсутність саме таких показників у паперовому чеку автоматично робить результат огляду недійсним. Стороною захисту не надано доказів несправності спеціального технічного засобу під час конкретного тестування ОСОБА_1 , наявності повідомлення приладу про помилку, переривання тесту або формування недійсної проби.
Сам по собі факт проведення огляду у салоні службового автомобіля також не свідчить про його незаконність, оскільки огляд був проведений працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу безпосередньо під час оформлення події на місці зупинки транспортного засобу. Нормативними положеннями, на які посилається сторона захисту, не встановлено заборони проводити такий огляд у службовому автомобілі поліцейських.
Щодо доводу сторони захисту про провокацію ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду суд зазначає, що обвинувачення у цій справі полягає не у відмові від проходження огляду, а у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Більше того, ОСОБА_1 від огляду на місці не відмовився, а фактично його пройшов. Отже, навіть наведені стороною захисту висловлювання працівників поліції щодо можливості відмови від огляду не перебувають у причинному зв`язку з адміністративним правопорушенням, за яке ОСОБА_1 притягається до відповідальності.
Щодо неповноти відеозапису суд зазначає, що відеозапис оцінюється не ізольовано, а у сукупності з іншими доказами.
З матеріалів справи та доводів самого захисту встановлено, що відеореєстратором о 21 годині 23 хвилини зафіксовано рух мотоцикла, яким керував ОСОБА_1 , а подальшим відеозаписом зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та проведення огляду.
Переривання відеозапису після проведення огляду та під час подальшого оформлення адміністративних матеріалів саме по собі не спростовує вже зафіксованих обставин керування транспортним засобом та проходження тестування і не нівелює доказове значення письмових документів, складених під час події.
За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання відеозапису повністю неналежним чи недопустимим доказом лише з тієї причини, що він не охоплює безперервно кожну хвилину спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 .
Не підтвердився під час судового розгляду і довід захисту про нероз`яснення ОСОБА_1 його прав та неознайомлення із протоколом.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року у відповідній графі міститься підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Крім того, у відповідній графі цього ж протоколу серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії.
Об`єктивних даних про те, що зазначені підписи ОСОБА_1 не належать, були отримані примусово або внесені до протоколу після його підписання, стороною захисту не надано.
Суд також відхиляє твердження захисту про те, що відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а не лише особами, які в установленому законом порядку отримали посвідчення водія.
Інше тлумачення фактично означало б, що особа, яка взагалі не має права керування транспортними засобами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, була б звільнена від відповідальності за керування у такому стані лише через те, що вона не отримала посвідчення водія, що суперечило б змісту та меті ст. 130 КУпАП.
Факт керування транспортним засобом без відповідного права підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №7014024 від 12 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Щодо можливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка не отримувала посвідчення водія, суд виходить із того, що правова природа такого стягнення не обмежується фізичним вилученням посвідчення водія, а полягає у встановленні судом заборони керувати транспортними засобами протягом визначеного строку.
При цьому суд враховує правовий підхід Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, провадження №51-944кмо23, відповідно до якого правова природа позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться до вилучення посвідчення водія, а полягає у забороні особі керувати транспортними засобами протягом певного строку; сама відсутність раніше отриманого посвідчення не перешкоджає застосуванню такої заборони.
При вирішенні питання про вид адміністративного стягнення суд враховує правовий підхід Рівненського апеляційного суду, відповідно до якого відсутність у особи посвідчення водія сама по собі не виключає можливості застосування передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП
Таким чином, відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія не виключає ані складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані можливості застосування передбаченого санкцією цієї норми стягнення.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд враховує, що протокол серії ЕПР1 № 639002 від 12 квітня 2026 року, чек Drager Alcotest 6820 - тест № 105 від 12 квітня 2026 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 12 квітня 2026 року, постанова серії ЕНА № 7014024 від 12 квітня 2026 року, зобов`язання від 12 квітня 2026 року, довідка від 14 квітня 2026 року, відеозаписи події від 12 квітня 2026 року та показання допитаних судом працівників поліції ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є взаємопов`язаними та узгоджуються між собою щодо юридично значущих обставин справи.
Наявні у матеріалах окремі розбіжності щодо часу оформлення направлення на медичний огляд від 12 квітня 2026 року та декількох хвилин між часовими показниками спеціального технічного засобу і відеозапису не стосуються суті встановленого правопорушення і не породжують обґрунтованого та неподоланого сумніву у тому, що саме ОСОБА_1 керував мотоциклом, був оглянутий на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 0,97 проміле та з цим результатом він письмово погодився.
Суд не встановив обставин, які б свідчили про фальсифікацію результату огляду, підміну особи, використання іншого спеціального технічного засобу, несправність приладу або внесення до акта чи чека результату, який не був отриманий під час огляду ОСОБА_1 .
Показання працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд оцінює у сукупності з письмовими й технічними доказами. Сам по собі статус зазначених осіб як працівників поліції не є підставою автоматично відхиляти їхні показання, особливо за умови, що вони узгоджуються з первинними документами та відеозаписом.
Доводи захисника ОСОБА_1 — адвоката Рудницької А.В. про безпідставність та незаконність складення протоколу про адміністративне правопорушення, недотримання працівниками поліції встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, неналежність оформлення акта огляду, чека спеціального технічного засобу Drager, направлення на медичний огляд та інших матеріалів справи суд оцінює критично. Зазначені доводи були предметом безпосередньої перевірки судом, однак не знайшли підтвердження сукупністю досліджених доказів та не спростовують встановлених судом обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суд розцінює їх як обрану стороною захисту лінію захисту, спрямовану на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Отже, сукупність досліджених судом доказів є достатньою, взаємоузгодженою та такою, що поза розумним сумнівом підтверджує, що 12 квітня 2026 року о 21 годині 23 хвилини ОСОБА_1 керував мотоциклом Lifan LF200, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, встановленому за результатами огляду - 0,97 проміле.
Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
За наведених обставин підстав для задоволення клопотання про закриття провадження від 13 травня 2026 року, клопотання про визнання доказу неналежним та недопустимим від 13 травня 2026 року, клопотання про визнання процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсною від 13 травня 2026 року, клопотання про визнання доказу неналежним (чек Drager) від 13 травня 2026 року, а також вимог, викладених у додаткових поясненнях від 10 червня 2026 року, суд не вбачає.
Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність, та обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Розглянувши справу відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, керуючись ст. ст. 7, 23, 33, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.
Повний текст постанови виготовлений 10.09.2026 року о 12:30 год.

Суддя А.Ю. Собчук