Справа № 405/7196/25
2/405/2481/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого судді  Драного В.В.
за участі секретаря судового засідання  Дятел О.В.
представників позивача  Селіванова М.С.,
відповідача    ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради» про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач Виконавчий комітет Кропивницької міської ради звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , треті особи – КНП «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради», КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради» про відібрання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від батьків-відповідачів без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову вказав, що відповідачі є батьками вказаних дітей. Діти знаходяться на обліку управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, внаслідок ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Під час відвідування родини 04.11.2025 року у помешканні було не прибрано, дитячі речі брудні, розкидані по кімнатах, продукти харчування та їжа відсутні, умови для проживання та виховання дітей відстуні, а діти мали ознаки ГРВІ, були без одягу, брудні, голодні. За результатами відвідування складено акт. Рівень безпеки дітей оцінено як «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини від матері. Дітей вилучено з родини та влаштовано до третіх осіб. За таких обставин, позивач просить відібрати у батьків – відповідачів вказаних дітей без позбавлення її батьківських прав, передати їх на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, стягнути аліменти з відповідачів на утримання дітей до їх повноліття.
Ухвалою суду від 17.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 17.11.2025 року заяву Виконавчого комітету Кропивницької міської ради про забезпечення позову задоволено частково, накладено заборону відчуження на 3/20 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 14.01.2026 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, пославшись на викладене у позовній заяві. 
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти доводів позовної заяви, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказала, що у флігелі одна кімната та наразі розпочато ремонт у всьому будинку. Зазначила, що раніше належно не дбала про дітей, було брудно, інколи вживала алкогольні напої з чоловіком. Наразі ситуація покращилася, у флігелі є всі умови для проживання дітей, у будинку ремонтуються кімнати для того, щоб діти переїхали туди. Вона ходила на підробітки, оскільки чоловік свою зарплату пропивав. Наразі вона офіційно працює в ТОВ 2Кадіум», має заробітну плату близько 30 тисяч грн. Також вона домовилася із садочком про влаштування туди дітей. При цьому, її чоловік проходить військову службу, їй не допомагає. Натомість їй допомагає ОСОБА_6 . Вказала, що планує подати заяву про розірвання шлюбу з чоловіком та стягнення з нього аліментів на утримання дітей. А також до осені закінчити ремонт у будинку.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник третьої особи КНП «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради» 12.01.2026 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі.
Представник третьої особи КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради» 12.01.2026 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачі є батьками дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7-10).
Згідно актів від 09.01.2024 року про проведення оцінки рівня безпеки дітей за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі з дітьми, ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження з дитиною відсутні, діти не повідомляли про небезпеку та не просили про допомогу. У дітей була наявна висока температура тіла (37,7?С, 38.5?С, 37,0?С, 37,5?С). Діти мають зовнішні ознаки недолгляду та занедбаності, низький рівень гігієни, одягнуті в брудний одяг. Ознаки втягнення у злочинну діяльність, жебрацтво відсутні. Діти були свідками домашнього насильства, яке вчинив батько ОСОБА_1 . Батьки були присутні в момент огляду, були тверезі, ознаки небезпечної поведінки або ознаки психічних чи поведінкових розладів у них відсутні. При цьому, наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. У будинку брудно, умови для проживання та розвитку дітей не створені, відсутні їжа, одяг брудний та його не вистачає на всіх дітей. Будинок перебуває в антисанітарному стані. Загальний висновок щодо рівня безпеки дітей – дуже небезпечно (а.с. 13-17, 18-22, 23-27, 28-32).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі з дітьми, в будинку часткові комунальні зручності, помешкання потребує прибирання, речі розкидані, наявні меблі, одяг, продукти харчування. Для дітей є ліжка, одяг, шкільне приладдя, однак вони не упорядковані та розкидані (а.с. 33).
Згідно акту обстеження умов проживання від 22.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі з дітьми, сім`я проживає у флігелі, де є часткові комунальні зручності, в помешканні не прибрано, речі розкидані по підлозі, постільна білизна брудна. Куток для дітей не впорядкований, ліжка не прибрані, речі розкидані, місце для навчання не впорядковане (а.с. 34).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі з дітьми, у флігелі є часткові комунальні зручності, в помешканні не прибрано, речі неупорядковані, постільна білизна брудна, наявні продукти харчування. Куток для дітей потребує прибирання, є одяг, іграшки та шкільне приладдя (а.с. 35).
Згідно акту обстеження умов проживання від 04.11.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі з дітьми, туалет недобудований, кухня брудна, наявні журнальний столик, два ліжка, холодильник і газова плита, але відсутні ковдри, подушки, стіни обдерті, усі речі брудні. При цьому, наявні шкільне приладдя, засоби особистої гігієни, брудний одяг, який складений у мішок, постільна білизна відсутня (а.с. 36).
Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» від 29.04.2025 року № 780/01-10 діти перебувають під наглядом медичних працівників центру. Декларації на медичне обслуговування підписані з лікарем-педіатром. На профілактичні огляди та проведення профілактичних щеплень батьки приводять дітей нерегулярно. При розмові з матір`ю по телефону вона пояснює це тим, що немає часу або хтось з дітей хворий чи батько у відрядженні. За медичною допомогою звертаються дуже рідко. Під час хвороби дітей доволі часто батьки лікують самостійно (а.с. 38).
Відповідно до листа УПП в Кіровоградській області ДПП від 22.08.2025 року № 9341/41/34-2025 відносно батька ОСОБА_1 21.08.2025 року були складені матеріали за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) (а.с. 39).
Згідно листа КЗ «Ліцей «Нова українська школа» Кропивницької міської ради» ід 24.04.2025 року № 299 дитина ОСОБА_2 навчається у закладі. Учениця регулярно пропускає заняття без поважних причин. Незважаючи на охайний вигляд та наявність необхідного приладдя, спостерігається нестабільність у відвідуванні, що негативно впливає на навчальні досягнення та психологічний стан дитини. Мати та батько дитини не беруть активної участі у шкільному житті дочки, не дізнаються про успішність дитини, але відвідують батьківські збори. Мати підтримує зв`язок з вчителем, повідомляючи причини відсутності. На телефонні дзвінки класного керівника мати завжди відповідає (а.с. 40).
Відповідно до листа Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 24.04.2025 року № 39939-2025 при опитуванні сусідів встановлено, що відповідачі систематично вживають алкогольні напої, часто сваряться між собою з використанням нецензурної лайки при дітях, ніде не працюють. Діти часто голодні та брудні. Старша дочка систематично не відвідує навчальний заклад, оскільки вимушена доглядати за молодшими дітьми (а.с. 41).
Згідно листа Кропивницького міського центру соціальних служб від 30.10.2025 року № 928/35 під час відвідування родини ОСОБА_7 з`ясовано, що сім`я проживає у флігелі будинку, який потребує ремонту та облаштування. В будівлі відсутні спальні місця для всіх членів родини. Мати працює в нічні зміни без офіційного оформлення трудових відносин, діти залишаються з батьком, який ніде не працює. На момент відвідування батьком мав ознаки сп`яніння. Діти брудні, без одягу (голі). Продукти харчування для дітей відсутні. Родина живе за кошти дружини та допомоги при народженні дитини до 3 років. Родина має борг за газ, який реструктуризований (зі слів матері) (а.с. 75).
Виконавчий комітет Кропивницької міської ради прийняв рішення № 1164 від 05.11.2025 року щодо негайного відібрання дитини від батьків та звернення до суду з позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав (а.с. 12).
Згідно характеристики, виданої КЗ «Ліцей «Нова українська школа» Кропивницької міської ради» мати учениці ОСОБА_2 – відповідач ОСОБА_1 зарекомендувала себе як відповідальна, уважна та турботлива мати. Вона постійно цікавиться успіхами дитини у навчанні, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником. Мати приділяє увагу вихованню дитини, створює для цього сприятливі умови. Дитина завжди охайна, демонструє позитивну поведінку у колективі. Під час спілкування з педагогами мати ввічлива, коректна, відкрита до співпраці, адекватно реагує на зауваження та рекомендації вчителів (а.с. 78).
Відповідно до характеристики, виданої Квартальним комітетом № 20 Подільського району міста Кропивницького ОСОБА_1 за характером спокійна та врівноважена, скарг від сусідів на неї не надходило (а.с. 79).
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.
Відповідно ст. 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.
Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).
З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.
Аналізуючи доводи позивача, щодо підстав відібрання дітей від батьків, судом відзначається, що на момент відібрання дітей існували обставини, несприятливі для здоров`я та життя дітей, але за час розгляду справи у суді відповідач ОСОБА_1 намагалася виправити ситуацію, покращити побутові умови, має місце роботи, з метою повернути дітей додому та виховувати їх самостійно. Також наявні дані про позитивну характеристику відповідача ОСОБА_1 за місцем навчання старшої дитини та за місцем проживання, та відсутні дані про алкоголізм, наркоманію, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо станом на час розгляду справи. Так само відсутні дані про насильство над дітьми чи інший негативний на них вплив з боку відповідача ОСОБА_1 .
При цьому, як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання.
Суд виходить з того, що найкращим для малолітніх дітей є їх проживання в рідній сім`ї, і більш того, відібрання дітей у батьків, при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дітей, також суд враховує, що поведінка відповідача змінилась, вона зробили для себе висновки, бажає і надалі виконувати батьківські обов`язки, має любов до своєї дитини, і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з дитиною та опікуватись нею.
Враховуючи надані докази та встановлені судом обставини справи, порівнюючи вагомість тих обставин, на які посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання дітей, враховуючи поведінку відповідача, а також враховуючи, що відібрання дітей від матері може бути застосовано лише як крайній захід, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відібрання дітей у матері ОСОБА_1 , тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.
У свою чергу, в судовому засіданні достовірно встановлено, що батько дітей – відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, не здійснює належного догляду за дітьми, неспроможний забезпечити необхідних умов для їх нормального життя та розвитку.
Відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів про неможливість виконання ним батьківських обов`язків з незалежних від нього причин, тому в інтересах дітей суд вважає можливим відібрати їх у нього без позбавлення його батьківських прав.
Відібрання дитини від батька тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батька, як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Відповідно до вимог статей 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи те, що при відібранні дітей від батьків не позбавляє їх обов`язку утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання його дітей.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 13312 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави.
Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
З огляду на викладене, враховуючи, що рішенням суду у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 17.11.2025 року відносно її нерухомого майна, а тому заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Виконавчого комітету Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради» (25006, м. Кропивницький, вул. Княгині Ольги, 46), Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради» (25005, м. Кропивницький, вул. Героїв-Земляків, 50) про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини – задовольнити частково.
Відібрати дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення його батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ) на користь тих осіб або установ, яким будуть передані діти, аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2025 року і до досягнення ОСОБА_8 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , потім продовжити стягнення у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , потім продовжити стягнення у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
У задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 13312 грн.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 17.11.2025 року в справі № 405/7196/25, провадження № 2-з/405/55/25, якою накладено заборону відчуження на 3/20 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .
Допустити негайне стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17.07.2026 року.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького В.В. Драний