Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2026 р. справа №520/14591/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 із зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням збільшених позовних вимог):
1. визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Донецькій області щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 03.07.2024 року про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства без розгляду, що відображено в листі №1401.16.1-500/14.1-26 від 19.02.2026;
2. зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства та надіслати таке рішення до Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області;
3. зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України;
4.визнати протиправною бездіяльність Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) щодо не повідомлення ОСОБА_1 про прийняття рішення за заявою про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства;
5.зобов`язати Слов`янський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) повідомити ОСОБА_1 про рішення по суті за заявою про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства;
6. рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства та надіслати таке рішення до Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області допустити до негайного виконання;
7. рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України допустити до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачами 28.04.2026 року протиправно залишено без розгляду його заяву від 03.07.2024 року про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства, а також не повідомлено позивача про прийняте за заявою рішення. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 05.06.2026 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали.
Ухвалою суду від 12.06.2026 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.
Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 03.06.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку до електронного кабінету ЄСІТС. Також, ухвалу суду від 12.06.2026 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 12.06.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, скориставшись своїм правом на надання відзиву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 200/5238/24 виконано у повному обсязі шляхом направлення заяви позивача разом із доданими документами до Головного управління ДМС України в Донецькій області. За результатами перевірки поданих документів заяву повернуто без розгляду у зв`язку з виявленими недоліками, про що позивача повідомлено шляхом направлення відповідного листа від 27.02.2026 на електронну адресу та поштовим відправленням, тому доводи щодо його неповідомлення є безпідставними. Оскільки позивач у встановлений двомісячний строк недоліки не усунув та повторно документи не подав, 28.04.2026 прийнято рішення про припинення провадження за заявою. З огляду на викладене відповідач вважав, що у діях Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області відсутня протиправна бездіяльність, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач, скориставшись своїм правом на надання відповіді на відзив, не погодився з доводами відповідача та зазначив, що відповідно до Порядку № 215 у разі виявлення недоліків у поданих документах вони мають бути повернуті заявнику саме для їх усунення із відповідним повідомленням про необхідність отримання документів. Позивач стверджував, що листа від 27.02.2026 року про повернення документів не отримував, а наданий відповідачем скріншот із системи електронного документообігу та інші докази не підтверджують належного направлення йому відповідних документів. Також позивач зазначив, що у листі від 27.02.2026 року не було роз`яснено необхідність усунення виявлених недоліків, а лише зазначено про повернення заяви без розгляду, що, на його думку, не відповідає передбаченій Порядком процедурі та порушує принцип юридичної визначеності. З огляду на викладене позивач вважає доводи відповідача про належне повідомлення його про результати розгляду заяви необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та клопотання про залучення Головного управління ДМС України в Донецькій області як співвідповідача у справі, проти задоволення яких відповідач подав заперечення. 
У подальшому сторонами подано додаткові пояснення щодо зазначених процесуальних питань.
Ухвалою суду від 20.07.2026 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог у справі та залучено до участі в адміністративній справі №520/14591/26 співвідповідача - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 37841728).
Після збільшення позовних вимог відповідач, Головне управління ДМС України в Донецькій області, надав відзив на позов в якому зазначив, що, з огляду на залучення його до участі у справі як співвідповідача, подає єдину процесуальну позицію обох відповідачів, оскільки Слов`янський відділ є структурним підрозділом ГУ ДМС у Донецькій області, а заявлені позовні вимоги стосуються однієї адміністративної процедури набуття громадянства України. Відповідачі послалися на обставини, встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 200/5238/24, зазначивши, що на виконання цього рішення 05.02.2026 Слов`янським відділом було направлено до ГУ ДМС у Донецькій області заяву позивача від 03.07.2024 з доданими документами, про що позивача повідомлено 06.02.2026. Також зазначено, що факт виконання вказаного судового рішення встановлений ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2026, у зв`язку з чим, на думку відповідачів, відповідні обставини не підлягають повторному доказуванню. Відповідачі вказали, що після надходження документів ГУ ДМС у Донецькій області їх перевірено та 19.02.2026 повернуто без розгляду у зв`язку з невідповідністю вимогам законодавства, зокрема частині другій статті 319 ЦПК України та вимогам щодо заповнення заяв за формами № 13 і № 33. Позивача про повернення документів повідомлено листом від 27.02.2026 та повернуто документи для усунення недоліків. Зазначено, що позивач у встановлений двомісячний строк недоліки не усунув та повторно належно оформлені документи не подав, у зв`язку з чим відповідно до пункту 94 Порядку № 215 прийнято рішення про припинення провадження за заявою та складено відповідний висновок від 28.04.2026. З огляду на викладене відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідачів, зазначивши, що доказів направлення йому листа ГУ ДМС України в Донецькій області від 27.02.2026 № 1402.58-365/1402.58.1-26 не надано. Послався на положення пункту 90 Порядку № 215, відповідно до яких у разі виявлення недоліків у поданих документах вони повертаються до територіального підрозділу ДМС для подальшого направлення заявникові для їх усунення, тоді як у його випадку заява була повернута ГУ ДМС України в Донецькій області без розгляду. Позивач також зазначив, що поданий ним пакет документів відповідав переліку, визначеному пунктом 70 Порядку № 215, та заперечив проти висновків відповідачів щодо його невідповідності вимогам законодавства. За результатами викладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та допустити рішення суду до негайного виконання.
Позивач подав клопотання про прискорення розгляду справи, посилаючись на необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої особи з інвалідністю та її права на громадянство, а також на тривалість вирішення питання щодо оформлення набуття громадянства з 2024 року, умови воєнного стану та, на його думку, неналежне виконання відповідачами своїх повноважень. 
ГУ ДМС України в Донецькій області подало заперечення на клопотання позивача про прискорення розгляду справи, зазначивши, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, яке передбачає пріоритет швидкого вирішення справ, а статтею 258 КАС України встановлено строк її розгляду протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження. 
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 25 грудня 1997 року Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.07.2008 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Балашов Саратовської області Російської Федерації, у графі «мати» визначено - ОСОБА_3 , громадянка Російської Федерації, у графі «батько» - інформація не зазначена.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.11.2022 року у справі №688/2293/22, яке набрало законної сили 27.01.2023 року, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
17 квітня 2024 року ОСОБА_1 оформлено заяву про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства, яку було адресовано Слов`янському відділу ГУ ДМС у Донецькій області. Також 17 квітня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про згоду на набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про громадянство України». 
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області за усною консультацією щодо документування його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортом громадянина України вперше. Під час консультації ОСОБА_1 надав свідоцтво про народження дитини з нотаріально засвідченим перекладом українською мовою, рішення суду про встановлення батьківства та свій паспорт. При цьому повідомив, що мати дитини є громадянкою Російської Федерації, однак документів на неї не мав.
За результатами перевірки відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян працівниками Слов`янського відділу встановлено, що зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2022 року у справі №688/2293/22 про встановлення батьківства внесені не були. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та надати документ, який підтверджує, що мати дитини є іноземкою або особою без громадянства.
03 липня 2024 року позивач знову звернувся до Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області з заявою про оформлення набуття дитиною громадянства України внаслідок визнання батьківства. До заяви додані: дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); копію свідоцтва про народження дитини та оригінал для огляду; копію паспорта громадянина України; копію рішення суду про визнання батьківства; документ, який підтверджує, що мати дитини є іноземкою (копія свідоцтва про народження дитини, видане відділом запису актів цивільного стану по м. Балашову та Балашовському району, Саратовської області, Російської Федерації); заяву ОСОБА_2 про згоду на набуття громадянства України.
Як убачається з матеріалів справи, 19.08.2024 до Слов`янського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області поштовим відправленням надійшла заява ОСОБА_1 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства з доданими документами, зокрема, копією свідоцтва про народження дитини з нотаріально засвідченим перекладом, копією паспорта ОСОБА_1 , копією рішення суду про встановлення батьківства, заявою про оформлення набуття дитиною громадянства України внаслідок визнання батьківства, заявою дитини віком від 14 до 18 років про згоду на набуття громадянства України та фотокартками.
Листом Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області №1402.58-616/1402.58.2-24 від 20.08.2024 року зазначену заяву не прийнято до розгляду та повернуто ОСОБА_1 разом із доданими документами. У листі зазначено, що подані документи є неповними, оскільки, на думку відповідача, відсутні оригінали свідоцтва про народження дитини з перекладом українською мовою, документ, який підтверджує, що мати дитини є іноземкою або особою без громадянства, а також копія паспорта громадянина України та копія рішення суду про визнання батьківства. Крім того, відповідач послався на те, що зміни до актового запису про народження дитини на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.11.2022 року не внесені.
Листом Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області №1402.58/1597-24 від 21 серпня 2024 року керівництво ГУ ДМС було поінформовано про обставини звернення ОСОБА_1 , подання ним документів та повернення заяви без розгляду у зв`язку з неповнотою поданих документів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №200/5238/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у розгляді заяви про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства разом із додатками для прийняття рішення та зобов`язав Слов`янський відділ надіслати до ГУ ДМС у Донецькій області відповідну заяву ОСОБА_1 разом із додатками. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
13 вересня 2025 року ОСОБА_2 подав заяву про згоду на набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про громадянство України». Цього ж періоду була оформлена заява позивача про оформлення набуття дитиною громадянства України внаслідок визнання батьківства, адресована Слов`янському відділу ГУ ДМС у Донецькій області.
16 вересня 2025 року до Слов`янського відділу ГУ ДМС надійшла заява ОСОБА_1 з додатками з проханням виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №200/5238/24.
Листом Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області №В-116/6/1455-25 від 17 вересня 2025 року ОСОБА_1 надано відповідь щодо необхідності усунення описки у прізвищі дитини у судовому рішенні, а саме замість « ОСОБА_5 » зазначити правильне прізвище « ОСОБА_6 », з поверненням доданих матеріалів.
18 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС у Донецькій області із заявою про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №200/5238/24.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі №200/5238/24 виправлено описку в рішенні Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/5238/24 від 30.09.2024 року. В тексті рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/5238/24 від 30.09.2024 року вважати вірним прізвище - « ОСОБА_6 ». В іншій частині рішення суду залишено без змін.
18 листопада 2025 року ОСОБА_1 через АТ «Укрпошта» направлено поштове відправлення на адресу Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області. З огляду на відсутність у наданих матеріалах опису вкладення неможливо достовірно встановити перелік документів, які містилися у зазначеному поштовому відправленні.
20 листопада 2025 року до Слов`янського відділу ГУ ДМС надійшла заява ОСОБА_1 з додатками та ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року про виправлення описки у прізвищі дитини. Зазначена заява була адресована начальнику ГУ ДМС у Донецькій області.
Листом Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області №В-153/6/1455-25/1402.58/145-25/1402.58/153-25 від 27.11.2025 року ОСОБА_1 повідомлено, що його заява, адресована начальнику ГУ ДМС у Донецькій області, надійшла на адресу Слов`янського відділу. У зв`язку з цим заявнику рекомендовано направити заяву з додатками безпосередньо на адресу ГУ ДМС у Донецькій області у місті Краматорську.
24 грудня 2025 року ГУ ДМС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення від 30.09.2024 року у справі №200/5238/24, посилаючись на те, що з резолютивної частини рішення нібито не вбачається однозначно, про яку саме заяву йдеться.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.12.2025 року у задоволенні заяви ГУ ДМС у Донецькій області про роз`яснення рішення від 30.09.2024 року відмовлено. Суд дійшов висновку, що резолютивна частина рішення є чіткою та зрозумілою, містить конкретний обов`язок Слов`янського відділу щодо надсилання до ГУ ДМС заяви ОСОБА_1 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства разом із додатками, а тому додаткового роз`яснення не потребує.
1 лютого 2026 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області із заявою про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства, посилаючись на рішення судів у справах №688/2293/22 та №200/5238/24. У заяві позивач також зазначив, що примусове виконання судових рішень здійснюється органами державної виконавчої служби, а тому виконавчий лист не повинен направлятися до ДМС, та просив виконати відповідні судові рішення.
Окрім цього, 01.02.2026 ОСОБА_1 повторно звернувся до Слов`янського відділу, при цьому звернення надійшло 05.02.2026 та зареєстровано за вхідним № В-17/6/1455-26. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 200/5238/24 Слов`янським відділом ГУ ДМС 05.02.2026 заяву ОСОБА_1 від 03.07.2024 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства разом із доданими документами направлено до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області листом № 1402.58-219/1402.58.1-26.
На виконання зазначеного рішення суду та з урахуванням вимог Порядку № 215 провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215, Слов`янський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області 05.02.2026 року передав до відповідача пакет документів на оформлення набуття громадянства України внаслідок визнання батьківства про що свідчить супровідний лист. Надходження вказаних матеріалів до ГУ ДМС у Донецькій області зареєстровано за вх. № 521/1/1401-26 від 06.02.2026 року, про що заявника повідомлено листом № В-17/6/1455-26/1402.58/18-26 від 06.02.2026. Згідно з резолюціями в системі електронного документообігу керівництвом ГУ ДМС доручено забезпечити розгляд матеріалів та виконання в межах чинного законодавства у строк до 6 березня 2026 року.
19 лютого 2026 року до Слов`янського відділу ГУ ДМС надійшов лист ГУ ДМС у Донецькій області №1401.16.1-500/14.1-26, яким заяву ОСОБА_1 від 01.02.2026 року повернуто без розгляду разом із доданими матеріалами. Підставами зазначено невідповідність поданих документів вимогам частини 2 статті 319 ЦПК України, а також те, що заяви за формами 13 та 33 заповнені без додержання вимог пункту 2 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та не містять усієї необхідної інформації.
25 лютого 2026 року Донецький окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №200/5238/24.
Листом Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області №1402.58-365/1402.58.1-26 від 27.02.2026 року ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду його звернення від 1 лютого 2026 року. Зокрема, зазначено, що заяву про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України було направлено до ГУ ДМС у Донецькій області, яким повернуто без розгляду з наведених вище підстав. Відповідь була направлена ОСОБА_1 електронною поштою та поштовим відправленням.
19 березня 2026 року Донецький окружний адміністративний суд постановив ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 25 лютого 2026 року у справі №200/5238/24. Суд встановив, що в тексті ухвали від 25 лютого 2026 року помилково зазначено дату « 02.06.2026» замість правильної « 06.02.2026», у зв`язку з чим відповідну описку було виправлено.
За твердженням відповідача, у двомісячний строк з дня повернення документів, тобто станом на 27.04.2026, ОСОБА_1 недоліки не усунув та повторно документи не подав.
Через що, 28 квітня 2026 року Слов`янським відділом ГУ ДМС у Донецькій області складено висновок про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства на підставі частини першої статті 15 Закону України «Про громадянство України». 
Позивач не погоджується з вказаними діями відповідача, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
В свою чергу згідно статті 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:
1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;
2) запобігання виникненню випадків безгромадянства;
3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України.
Конвенція про скорочення безгромадянства від 30.08.1961 року, до якої Україна приєдналася 11.01.2013 року, Європейська конвенція про громадянство від 06.11.1997, ратифікована Законом України Про ратифікацію Європейської конвенції про громадянство від 20.09.2006 №163-V, до основних принципів внутрішнього регулювання відносять необхідність уникнення безгромадянства та неможливість безпідставного позбавлення громадянства жодної особи.
Згідно з статтею 3 Закону № 2235-ІІІ Громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Відповідно до статті 5 Закону № 2235-ІІІ документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.
Згідно зі статтею 6 вказаного Закону № 2235-ІІІ громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Статтею 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
Пунктом 4 ч.1 ст.24 Закону України «Про громадянство України» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 - 10 статті 6 цього Закону.
Згідно з положенням про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями ДМС, серед іншого, є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Так, пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, визначено, що Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Згідно пп.4 та 10 п.4 Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування; здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках.
Пунктом 7 Положення визначено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Отже, особа має право набути громадянство за територіальним походженням, зокрема, у тому випадку, якщо хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і така особа є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Щодо позовних вимог у частині визнання протиправними дії ГУ ДМС України в Донецькій області щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 03.07.2024 року про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства без розгляду, що відображено в листі №1401.16.1-500/14.1-26 від 19.02.2026, суд зазначає наступне.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що відповідач протиправно та необґрунтовано залишив без розгляду заяву про набуття дитиною громадянства України, оскільки позивачем надані всі необхідні документи, які надають право набути громадянство України внаслідок визнання батьківства.
Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі-Порядок №215, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до п.1 розділу І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
У випадках, передбачених законодавством України, за подання заяви та інших документів з питань громадянства сплачується державне мито або консульський збір, документ про сплату якого подається разом із заявами та іншими документами з питань громадянства.
Пунктом 2 розділу І Порядку №215 передбачено, що заяви з питань громадянства оформлюються: про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я начальника головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи. Відповідно до п.3 розділу І Порядку №215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником. Пунктом 4 розділу І Порядку №215 визначено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні.
Пунктом 5 розділу І Порядку №215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.
За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Відповідно до п. 70 Розділу ІІ визначено перелік документів, необхідних для здійснення процедури набуття громадянства України дитиною, мати якої є іноземкою або особою без громадянства, а батьком визнано громадянина України (частина перша статті 15 Закону). Один із батьків або інший законний представник дитини подає такі документи:
а) заяву про оформлення набуття дитиною громадянства України внаслідок визнання батьківства;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм) дитини, якщо їй виповнилося 7 років;
в) копію свідоцтва про народження дитини;
г) копію паспорта громадянина України або іншого передбаченого статтею 5 Закону документа, що підтверджує перебування батька дитини у громадянстві України. Якщо документи для оформлення набуття громадянства України дитиною внаслідок визнання батьківства подає мати або інший законний представник дитини, які не мають можливості одержати копію документа, що підтверджує перебування батька дитини у громадянстві України, ними може бути подано декларацію про належність батька дитини до громадянства України;
д) копію рішення суду про визнання батьківства;
е) копію документа, який підтверджує, що мати дитини є іноземкою або особою без громадянства;
є) заяву дитини віком від 14 до 18 років про згоду на набуття громадянства України.
Указаним нормативним актом встановлена чітка процедура оформлення органами ДМС набуття особами громадянства України, яка включає: приймання документів від заявника, перевірку відповідності оформлення поданих документів вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує його набуття, і прийняття відповідного рішення.
Згідно положень пунктів 89 і 90 Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.
Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Відповідно до пункту 116 Порядку № 215 працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України під час приймання документів щодо встановлення, оформлення, перевірки належності до громадянства України перевіряє повноту поданих заявником документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства України. Документи, подані заявником і оформлені відповідно до вимог законодавства України, не пізніше ніж у двотижневий строк із дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Водночас пунктом 117 Порядку № 215 визначено порядок дій у разі виявлення недоліків поданих документів територіальним органом Державної міграційної служби України. Так, якщо під час перевірки територіальним органом ДМС буде встановлено, що подані заявником документи про встановлення або оформлення належності до громадянства України не оформлені відповідно до вимог законодавства України, такі документи повертаються до територіального підрозділу ДМС, до якого вони були подані заявником, зокрема засобами інформаційно-комунікаційної системи ДМС України.
Після повернення документів територіальний підрозділ ДМС не пізніше ніж у тижневий строк із дня їх повернення вживає заходів до повернення документів заявникові для усунення недоліків та надсилає заявникові повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків.
У разі якщо заявник у двомісячний строк із дня вручення йому зареєстрованого в установленому порядку повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків не усунув такі недоліки та не подав документи повторно, керівник територіального підрозділу ДМС або його заступник приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Про прийняте рішення територіальний підрозділ ДМС інформує заявника, зокрема засобами інформаційно-комунікаційної системи ДМС України, не пізніше ніж у тижневий строк із дня його прийняття.
Отже, прийняттю рішення про припинення провадження має передувати належне повідомлення заявника про необхідність отримання документів для усунення недоліків та вручення йому відповідного зареєстрованого повідомлення, з дня якого обчислюється двомісячний строк для усунення недоліків.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач заперечує факт отримання будь-якого повідомлення від відповідача про необхідність усунення недоліків поданих документів та зазначає, що про прийняте рішення йому також не повідомлялося.
Водночас відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на направлення позивачу відповідних документів, однак не зазначає способу їх направлення та не надає доказів їх вручення позивачу.
Судом встановлено, що документи, подані ОСОБА_1 , Слов`янським відділом ГУ ДМС у Донецькій області були направлені до Головного управління ДМС України в Донецькій області, де під час їх перевірки встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства України. У зв`язку з цим документи були повернуті до Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області. 
Таким чином, після повернення документів до Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області саме на цей територіальний підрозділ покладався обов`язок, передбачений пунктом 117 Порядку № 215, не пізніше ніж у тижневий строк із дня повернення документів вжити заходів до їх повернення заявникові для усунення недоліків та надіслати заявникові повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків. 
Матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2026 року до Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області надійшов лист ГУ ДМС у Донецькій області № 1401.16.1-500/14.1-26, яким заяву ОСОБА_1 від 01.02.2026 повернуто без розгляду разом із доданими матеріалами. Підставами зазначено невідповідність поданих документів вимогам частини другої статті 319 ЦПК України, а також те, що заяви за формами № 13 та № 33 заповнені без додержання вимог пункту 2 Порядку № 215 та не містять усієї необхідної інформації. 
Листом Слов`янського відділу ГУ ДМС у Донецькій області № 1402.58-365/1402.58.1-26 від 27.02.2026 ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду його звернення від 01.02.2026. Зокрема, зазначено, що заяву про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України було направлено до ГУ ДМС у Донецькій області, яким її повернуто без розгляду з наведених вище підстав. У зазначеному листі також вказано, що відповідь направлено ОСОБА_1 електронною поштою та поштовим відправленням. 
Водночас матеріали справи не містять доказів того, що до прийняття рішення про припинення провадження ОСОБА_1 було направлено та вручено зареєстроване в установленому порядку повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 117 Порядку № 215 перебіг двомісячного строку для усунення недоліків пов`язаний саме з днем вручення заявникові зареєстрованого в установленому порядку повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків.
За твердженням відповідача, у двомісячний строк з дня повернення документів, тобто станом на 27.04.2026, ОСОБА_1 недоліки не усунув та повторно документи не подав. 
Однак відповідачем не надано доказів направлення та вручення ОСОБА_1 зареєстрованого в установленому порядку повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків, від дня вручення якого підлягає обчисленню передбачений пунктом 117 Порядку № 215 двомісячний строк. Отже, відповідачем не доведено настання обставини, з якою зазначена норма пов`язує початок перебігу такого строку.
Однак, 28 квітня 2026 року Слов`янським відділом ГУ ДМС у Донецькій області складено висновок про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства на підставі частини першої статті 15 Закону України «Про громадянство України».
Таким чином, відповідач, складаючи висновок про припинення провадження за заявою позивача, виходив із того, що встановлений пунктом 117 Порядку № 215 двомісячний строк для усунення недоліків сплинув. Водночас доказів вручення позивачеві зареєстрованого в установленому порядку повідомлення про необхідність отримання документів для усунення недоліків відповідачем не надано. Відтак, передбачений пунктом 117 Порядку № 215 строк не міг вважатися таким, що розпочав свій перебіг, а тому правові підстави для прийняття рішення про припинення провадження у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків у встановлений строк були відсутні.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2019 року у справі № 826/9046/16, відповідно до яких неповідомлення заінтересованої особи про розгляд питання, яке безпосередньо її стосується, є істотним порушенням процедури, оскільки позбавляє її можливості реалізувати свої права.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 року у справі № 480/8341/22 зазначено, що належне повідомлення особи про прийняте рішення є необхідною умовою забезпечення її права знати про результати його розгляду та реалізувати право на його оскарження.
Отже, висновок про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 від 28.04.2026 року прийнято відповідачем без дотримання встановленої пунктом 117 Порядку № 215 процедури, що є достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування.
Крім того, стосовно повернення заяви позивача про оформлення набуття дитиною громадянства України без розгляду суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, підставою відмови є невідповідність поданих документів вимогам частини 2 статті 319 ЦПК України, а також те, що заяви за формами 13 та 33 заповнені без додержання вимог пункту 2 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та не містять усієї необхідної інформації.
Відповідно до частини 2 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про встановлення факту народження особи на певній території та в певний час, про встановлення факту батьківства, материнства, а також факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення зазначаються дані про особу, стосовно якої встановлено відповідний факт, зокрема її прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження, а також дані про особу, яка є матір`ю, батьком, чоловіком, дружиною, усиновлювачем відповідно до встановленого судом факту. 
Отже, наведена норма визначає вимоги до змісту судового рішення про встановлення факту батьківства, зокрема щодо зазначення у ньому ідентифікаційних даних особи, стосовно якої встановлюється факт батьківства, та особи, яка визнається батьком. 
Водночас, пунктом 2 розділу І Порядку №215 визначено вимоги щодо адресування заяв з питань громадянства України, зокрема заява про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, оформлюється на ім`я начальника головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи. 
Таким чином, з аналізу наведених положень законодавства слідує, що під час розгляду заяви про оформлення набуття дитиною громадянства України внаслідок визнання батьківства орган Державної міграційної служби зобов`язаний перевірити подані документи на предмет їх відповідності встановленим законодавством вимогам, у тому числі вимогам до їх оформлення та змісту, однак за результатами такої перевірки повинен навести конкретні обставини, які свідчать про невідповідність поданих документів установленим вимогам. 
З листа Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 19.02.2026 № 1401.16.1-500/14.1-26 встановлено, що підставами повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду є невідповідність поданих документів вимогам частини другої статті 319 ЦПК України та невідповідність заяв за формами № 13 та № 33 вимогам пункту 2 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (у редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006).
Судом встановлено, що до заяви ОСОБА_1 від 01.02.2026 року були додані заява про оформлення набуття громадянства України від 03.07.2024 року на 2 арк., заява про згоду дитини від 03.07.2024 року на 1 арк., свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_4 на 1 арк., свідоцтво про народження дитини (переклад) на 1 арк., паспорт ОСОБА_1 на 2 арк., рішення суду у справі № 688/2293/22 на 3 арк., рішення суду у справі № 200/5238/24 на 5 арк., ухвала суду у справі № 200/5238/24 на 1 арк., а також дві фотокартки дитини.
Аналізуючи наведений перелік документів, суд зазначає, що подані ОСОБА_1 матеріали за своїм змістом охоплюють документи, передбачені пунктом 70 розділу ІІ Порядку №215 для оформлення набуття дитиною громадянства України внаслідок визнання батьківства, а саме заяву про оформлення набуття громадянства України внаслідок визнання батьківства, заяву дитини віком від 14 до 18 років про згоду на набуття громадянства України, свідоцтво про народження дитини, документ щодо батька дитини, рішення суду про визнання батьківства та фотокартки дитини. 
При цьому судом встановлено, що свідоцтво про народження ОСОБА_2 міститься у поданих матеріалах, як і рішення суду, яким ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_2 , а також заява дитини про згоду на набуття громадянства України та фотокартки дитини. 
Водночас, як встановлено судом з листа Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 19.02.2026 року №1401.16.1-500/14.1-26, відповідач не зазначив, який саме документ із поданого пакета не відповідає вимогам частини другої статті 319 ЦПК України, у чому саме полягає така невідповідність, а також які конкретно відомості відсутні у заявах за формами №13 та №33. 
Саме лише посилання відповідача на невідповідність поданих документів вимогам частини другої статті 319 ЦПК України без зазначення конкретного документа та характеру виявленої невідповідності не дає можливості встановити, які саме недоліки поданих матеріалів стали підставою для їх повернення без розгляду. 
Так само посилання на те, що заяви за формами №13 та №33 заповнені без додержання вимог пункту 2 Порядку №215 та не містять усієї необхідної інформації, без зазначення конкретних відомостей, які не були зазначені заявником, не дає можливості встановити, які саме недоліки були допущені при оформленні відповідних заяв та чи могли вони бути усунені заявником. 
Щодо аргументів відповідача про невідповідність поданих документів вимогам частини другої статті 319 ЦПК України та недодержання вимог пункту 2 Порядку № 215 при заповненні заяв за формами № 13 та № 33 суд зазначає наступне. 
Як встановлено судом, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.11.2022 року у справі №688/2293/22, яке набрало законної сили 27.01.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнано батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Отже, зазначеним судовим рішенням встановлено факт батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 , при цьому у рішенні зазначено відомості про особу, яка визнана батьком, та про дитину, стосовно якої встановлено факт батьківства. 
При цьому суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно містити відомості про особу, стосовно якої встановлено відповідний факт, та інші дані, необхідні для його ідентифікації. 
Зі змісту рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.11.2022 року вбачається, що воно містить відомості про ОСОБА_1 як особу, яка визнана батьком, а також про ОСОБА_2 як дитину, щодо якої встановлено факт батьківства, із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові та дат народження. 
Крім того, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 року у справі №200/5238/24 виправлено описку у прізвищі дитини у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року, а саме замість помилково зазначеного прізвища « ОСОБА_5 » визначено правильне прізвище « ОСОБА_6 ». В іншій частині рішення залишено без змін. 
Таким чином, надані матеріали містили судове рішення, яким встановлено батьківство ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 , а також ухвалу про виправлення описки у прізвищі дитини у рішенні Донецького окружного адміністративного суду. 
Водночас відповідачем у листі від 19.02.2026 року №1401.16.1-500/14.1-26 не наведено конкретного обґрунтування того, які саме положення частини другої статті 319 ЦПК України не дотримано у рішенні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.11.2022 року, та які саме відомості, передбачені зазначеною нормою, у ньому відсутні. 
За таких обставин саме по собі посилання відповідача на невідповідність поданих документів вимогам частини другої статті 319 ЦПК України без зазначення конкретного недоліку відповідного документа не дає підстав вважати таку обставину належно обґрунтованою підставою для повернення заяви без розгляду.
Щодо аргументів відповідача щодо недодержання вимог пункту 2 Порядку № 215 при заповненні заяв за формами № 13 та № 33, судом встановлено, що у заяві за формою № 13 у графі 6 «Громадянство матері дитини (зазначити дату та підстави набуття)» зазначено лише відомості про те, що мати дитини є громадянкою Російської Федерації, без зазначення дати та підстав набуття нею громадянства. 
Також, судом зазначає, що заяви за формами 13 та 33 фактично подані до Слов`янського відділу Головного управління ДМС України в Донецькій області, який у подальшому мав передати їх до територіального органу ДМС для прийняття відповідного рішення. Більше того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №200/5238/24, яке набрало законної сили, вже було встановлено протиправність дій Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_1 та зобов`язано відповідний відділ надіслати заяву разом із додатками до Головного управління ДМС України в Донецькій області. 
Отже, саме по собі зазначення у заявах адресата у вигляді Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області за встановлених у цій справі обставин не може автоматично свідчити про відсутність у відповідача можливості ідентифікувати подану заяву, заявника та предмет звернення, оскільки документи були фактично прийняті відповідним територіальним підрозділом ДМС та перебували у розпорядженні органів ДМС. 
При цьому відповідачем не наведено обґрунтування того, яким саме чином зазначення адресата у заяві перешкоджало її розгляду по суті або унеможливлювало встановлення органу, уповноваженого прийняти відповідне рішення. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що наведені відповідачем у листі від 19.02.2026 року № 1401.16.1-500/14.1-26 підстави для повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду є необґрунтованими, а дії Головного управління ДМС України в Донецькій області щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 03.07.2024 року без розгляду з наведених у зазначеному листі підстав є протиправними.
Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області в частині неповідомлення позивача про прийняте рішення за заявою та зобов`язання повідомити позивача про рішення по суті, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, 28.04.2026 Слов`янським відділом ГУ ДМС України в Донецькій області складено висновок про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 117 Порядку № 215 про прийняте рішення територіальний підрозділ Державної міграційної служби України інформує заявника, зокрема засобами інформаційно-комунікаційної системи ДМС України, не пізніше ніж у тижневий строк із дня його прийняття.
Водночас матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про прийняте 28.04.2026 рішення про припинення провадження за його заявою.
Наданий відповідачем лист від 27.02.2026 № 1402.58-365/1402.58.1-26 підтверджує лише повідомлення позивача про результати розгляду його звернення від 01.02.2026 та повернення заяви ГУ ДМС України в Донецькій області без розгляду. Оскільки зазначений лист направлено до прийняття висновку від 28.04.2026, він не може підтверджувати виконання відповідачем обов`язку щодо повідомлення позивача саме про це рішення.
При цьому повідомлення позивача про повернення заяви без розгляду та повідомлення про прийняте 28.04.2026 рішення про припинення провадження є різними процесуальними діями, вчиненими у різний час та за різних правових підстав. Відтак, посилання відповідача на направлення листа від 27.02.2026 не спростовує факту неповідомлення позивача про висновок від 28.04.2026.
Таким чином, суд доходить висновку, що Слов`янським відділом ГУ ДМС України в Донецькій області не виконано передбачений пунктом 117 Порядку № 215 обов`язок щодо повідомлення позивача про прийняте рішення про припинення провадження за його заявою, у зв`язку з чим відповідна бездіяльність є протиправною.
За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Водночас суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДМС України в Донецькій області прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства та надіслати таке рішення до Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області. 
З наведених вище положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку №215 встановлено, що прийняття рішення про оформлення набуття громадянства України передбачає проведення уповноваженим органом відповідної перевірки поданих документів та встановлення наявності передбачених законом підстав для набуття громадянства України. 
Суд у цій справі встановив протиправність саме залишення заяви без розгляду, однак не здійснює повноважень органу Державної міграційної служби щодо перевірки всіх поданих документів та встановлення наявності правових підстав для оформлення набуття громадянства України.
Відтак, належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2024 року про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення згідно з вимогами законодавства.
Наведений підхід узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах від 03.04.2018 у справі №800/366/17, від 26.06.2018 у справі №814/1755/17, від 24.01.2019 у справі №806/2978/17, відповідно до яких у разі, якщо розгляд заяви суб`єктом владних повноважень фактично не відбувся або відбувся з істотними порушеннями встановленої законом процедури, належним способом захисту є зобов`язання такого суб`єкта повторно розглянути відповідну заяву з урахуванням правової оцінки суду. 
При цьому суд не може наперед визначати зміст рішення, яке має бути прийняте суб`єктом владних повноважень за результатами здійснення передбаченої законом адміністративної процедури, якщо для його прийняття необхідним є проведення перевірки обставин, що належить до компетенції відповідного органу.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №809/1231/16.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДМС України в Донецькій області видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України і про зобов`язання відповідача повідомити ОСОБА_1 про рішення по суті за заявою про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, на момент звернення позивача до суду та розгляду цієї справи Головним управлінням ДМС України в Донецькій області рішення про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства ще не прийнято.
За таких обставин, вимога про зобов`язання відповідача видати довідку про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України є передчасною, як і вимога про зобов`язання Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області повідомити ОСОБА_1 про рішення по суті за його заявою, а тому підстави для їх задоволення відсутні.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №560/2120/20.
Щодо заявлених позивачем вимог про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління ДМС України в Донецькій області прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства та видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 371 КАС України негайне виконання судового рішення допускається у визначених законом випадках.
Як встановлено судом, вимоги про безпосереднє зобов`язання відповідача прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України та видати відповідну довідку задоволенню не підлягають, оскільки належним способом захисту є повторний розгляд заяви та прийняття за його результатами відповідного рішення. Видача довідки, у свою чергу, можлива лише після прийняття рішення про оформлення набуття громадянства України.
Отже, з огляду на те, що відповідні позовні вимоги у заявленому формулюванні задоволенню не підлягають, підстави для допущення рішення до негайного виконання в цій частині відсутні.
Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечувати його реальне поновлення. Такий підхід узгоджується з вимогами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до яких засіб захисту має бути ефективним як у законі, так і на практиці (пункт 75 рішення у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року, заява № 38722/02).
Визначаючи належний спосіб захисту, суд враховує фактичні обставини справи та характер встановлених порушень.
Як встановлено судом, висновок Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області від 28.04.2026 прийнято у межах тих самих правовідносин та щодо тієї самої заяви, яка є предметом розгляду у цій справі, з порушенням встановленої пунктом 117 Порядку № 215 процедури. Залишення цього висновку в силі не забезпечуватиме ефективного поновлення порушеного права позивача та перешкоджатиме повторному розгляду його заяви.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи.
Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправним і скасувати висновок Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області від 28.04.2026.
Отже, з метою належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог визнати протиправним та скасувати висновок Слов`янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області від 28.04.2026 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства на підставі частини першої статті 15 Закону України «Про громадянство України» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2024 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства з урахуванням висновків суду, та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення згідно з вимогами законодавства.
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми зясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.
Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 03.07.2024 року про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства без розгляду, що відображено в листі №1401.16.1-500/14.1-26 від 19.02.2026 та визнання протиправною бездіяльність Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) щодо неповідомлення ОСОБА_1 про прийняття рішення за заявою від 03.07.2024 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства.
Розподіл судових витрат не здійснюється на підставі положень статті 8 Закону України "Про судовий збір".
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов - задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) щодо залишення заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 03.07.2024 року про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства без розгляду, що відображено в листі №1401.16.1-500/14.1-26 від 19.02.2026.
Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) щодо неповідомлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прийняття рішення за заявою від 03.07.2024 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства.
Визнати протиправним та скасувати висновок Слов`янського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) від 28.04.2026 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства на підставі частини першої статті 15 Закону України «Про громадянство України».
Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (ЄДРПОУ 37841728) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 03.07.2024 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України внаслідок визнання батьківства з урахуванням висновків суду, та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення згідно з вимогами законодавства.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко