Справа № 309/1617/26 
Провадження № 2/302/510/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(у повному обсязі)
24 липня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю : секретарка судового засідання Липей В.В.,
позивачка - ОСОБА_1 ,
представник відповідача – адвокат Рішко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Рішко С.І., про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі по 10000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% чинного до застосування прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки
30.04.2026 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом до Хустського районного суду Закарпатської області, який обґрунтувала таким.
19.06.2008 року сторони уклали шлюб. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка фактично проживає з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб сторін розпався, тому позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач як батько дітей відвідує їх епізодично, від виконання своїх батьківських обов`язків повністю самоусунувся: не займається їх вихованням, не забезпечує їх продуктами харчування, ліками, одягом, у забезпеченні потреб дітей участі не приймає. Відповідач не цікавиться навчанням старших дітей. ОСОБА_2 навчається у КЗ «Міжгірський професійний коледж» ЗОР, ОСОБА_4 – у КЗ «Міжгірський медичний фаховий коледж» ЗОР, ОСОБА_5 – у Запереділянській гімназії Хустського району Закарпатської області. Позивачка зазначає, що орієнтована сума місячних витрат на утримання однієї дитини становить 10000 грн, що складається з таких витрат: продукти харчування на суму 8000 грн, включаючи надання кишенькових коштів на харчування дітям у навчальних закладах; одяг приблизно 4000 грн на місяць; засоби гігієни на суму 1000 грн; медичне обстеження та лікування до 2000 грн; поповнення мобільного зв`язку від 300 до 500 грн на кожну дитину; витрати на дозвілля дітей від 1000 до 2000 грн на дитину. Крім вказаних витрат, позивачка сплачує витрати на комунальні послуги, а саме, здійснюється оплата за електроенергію, закупівля природного газу в балонах у розмірі 1500-2000 гривень щомісяця. У зимовий період будинок опалюється за допомогою пічок, витрати на закупівлю твердого палива (дрова) витрачається понад 17 000 грн, включаючи транспортні витрати на доставку дров. Тому витрати за комунальні послуги у зимовий період збільшуються вдвічі. Тому орієнтовні витрати на утримання однієї дитини становить понад 20000 грн. Якщо покласти витрати на кожного з батьків порівну, то вказана сума становить по 10000 грн щомісяця на кожну дитину. Позивачка зазначає, що у відповідача відсутній стабільний дохід, оскільки він не працевлаштований офіційно, однак має дохід із того, що надає послуги з ремонтно-будівельних робіт, має у власності рухоме майно, а саме автотранспортний засіб, є здоровим, тому він має можливість сплачувати аліменти по 10000 грн на кожну дитину. 

Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 04.05.2026 року цю цивільну справу передано за підсудністю до Міжгірського районного суду Закарпатської області.
Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від:
- 11.06.2026 року позов ОСОБА_1 залишено без руху;
- 19.06.2026 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв
10.07.2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з простроченням строку на один день, який продовжений судом у судовому засіданні протокольною ухвалою, про що не заперечувала позивачка.
У відзиві сторона відповідача просить позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1756 грн на кожну дитину. Свою позицію сторона відповідача обґрунтовує таким.
Сторона відповідача не заперечує, що сторони 19.06.2008 року уклали шлюб та те, що у шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідач ніде не працює з вересня 2021 року офіційно та не має доходів, у нього відсутнє будь-яке нерухоме майно. У власності відповідача перебуває автомобіль марки Volkswagen моделі LT 35, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Однак він перебуває у несправному стані та вже кілька років не експлуатується. Через складне матеріальне становище відповідач не може його відремонтувати. У зв`язку з воєнним станом відповідач не має можливості знайти роботу по місцю проживання або виїхати кудись на сезонні роботи, а тому єдиним джерелом його доходів є підсобне домашнє господарство. При цьому на утриманні у відповідача перебуває його непрацездатна мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якої єдиним джерелом її доходів є пенсія за віком у розмірі 5399 грн 81 коп на місяць. Батько відповідача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Сторона відповідача просить врахувати суд складне матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні непрацездатної матері, а також рівність обов`язків обох батьків щодо утримання дітей. При цьому відповідач категорично заперечує ту обставину, що він не надав гроші на утримання дітей, адже він періодично їх надавав у міру своїх можливостей. Сторона відповідача наголошує, що позивачка не надала суду жодних доказів на підтвердження несення нею витрат на утримання трьох дітей у розмірі 60000 грн щомісячно. Крім того, відповідач зазначає, що якщо позивачка дійсно несе витрати на навчання, розвиток дітей, лікування, медичне обстеження, оздоровлення дітей, то вона вправі вимагати від відповідача покриття частини таких витрат окремо від сплати розміру аліментів.

Позиції сторін у залі судового засідання
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, а також надала пояснення про те, що вона не має постійного місця праці. Натомість заробляє тимчасовими не облікованими сезонними роботами (заготівля дикоростучих), а також інколи виїжджає на заробітки за кордон України. Позивачка також додатково усно обґрунтувала позов тим, що під час навчального процесу старші діти, які навчаються у вище зазначених освітніх закладах у дні навчання витрачають кошти на доїзд з села Запереділля до селища Міжгір`я, несуть інші витрати, пов`язані з навчальним процесом. Зокрема донька витрачає 200 гривень щодня, а син – 110 гривень. Позивачка визнала, що відповідач періодично, однак не систематично щомісяця надає в середньому по 1500 гривень для утримання дітей, а також на початку року придбавав на замовлення дітей необхідний одяг, взуття, однак не прозвітувався про витрачені кошти.
Представник відповідача позов визнав частково на основі обґрунтувань за змістом відзиву і просить визначити розмір аліментів на кожну дитину для стягнення з відповідача в твердій грошовій сумі по 1756 гривень щомісячно. Представник відповідача наголосив, що позовні вимоги є явно завищеними і неспроможними для їх реального виконання відповідачем з огляду на його майновий стан відсутність постійної місця праці з усталеними доходами. 

Встановлені обставини
Судом установлено, що 19.06.2008 року між позивачкою ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано 19.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №33, що підтверджено змістом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .
Від цього шлюбу в сторін народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Діти сторін мають зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , разом з позивачкою, що вбачається з довідки з Міжгірської селищної ради №2701/Ф-04.2026 від 16.04.2026 року. Однак фактично вони проживають разом з позивачкою в АДРЕСА_1 , що вбачається з акта-обстеження матеріально-побутових умов громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який складений 16.04.2026 року комісією в складі депутата Міжгірської селищної ради Пішта М.Ф.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі у КЗ «Міжгірський професійний коледж» Закарпатської обласної ради (отримує щомісячно стипендію в розмірі 1800 гривень), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , – у КЗ «Міжгірський медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради (стипендії не отримує) на денній формі за державним замовленням, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – у Запереділянській гімназії Хустського району Закарпатської області, що вбачається з характеристики директора Запереділянської гімназії Хустського району Закарпатської області від 24.04.2026 року, довідки №67 від 07.04.2026 року КЗ «Міжгірський медичний фаховий коледж» ЗОР, довідки №55 від 06.04.2026 року КЗ «Міжгірський професійний коледж» ЗОР, договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №05/25 від 30.07.2025 року
ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль марки Volkswagen моделі LT 35, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 . 
Мати відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком у розмірі 5399 грн 81 коп щомісячно з березня 2026 року, що вбачається з витягу з Дії актового запису про народження ОСОБА_2 за №5 від 15.03.1980 року, пенсійного посвідчення серії НОМЕР_7 , довідки про доходи №7541 7950 2085 6520 від 10.07.2026 року.
Батько відповідача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з витягу з Дії актового запису про народження ОСОБА_2 за №5 від 15.03.1980 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 .
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , офіційно ніде не працює, що вбачається з довідки форми ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 10.07.2026 року.
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , не має на праві власності або іншого речового права нерухоме майно, що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №485455510 від 10.07.2026 року. 
Оцінивши вищенаведене, заяви по суті справи, позиції сторін, матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого висновку.

Нормативно-правове обґрунтування
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частинами 2, 3 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.3, ч.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Згідно з ч.1 ст.18, ч.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторони не оспорюють ті обставини, що з 19.06.2008 року вони перебувають у шлюбі, у них є троє спільних неповнолітніх дітей. Сторона відповідача не заперечує, що діти сторін проживають разом з позивачкою.
Предметом спору в розглядуваній справі, по суті, є розмір аліментних зобов`язань на утримання неповнолітніх дітей віком 17, 15 років і однієї малолітньої дитини віком 10 років.
Пред`являючи позов, позивачка не довела належними і достатніми доказами хоча б приблизний розмір витрат, який необхідний для мінімального забезпечення кожної дитини, щоб можна було орієнтуватися на розмір аліментів необхідний для стягнення із відповідача, враховуючи той принцип, що брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Натомість у матеріалах справи є докази, що відповідач не має за собою зареєстрованого права власності чи іншого речового права на нерухоме майно, офіційно він ніде не працює, однак такий має середній вік, працездатний, має на праві власності легковий автомобіль. Відповідач не подав доказів про те, що належний йому автомобіль не використовується через несправність, поломку тощо. Зокрема, висновок спеціаліста, акт з підприємства технічного обслуговування (інший належний і достовірний та допустимий документ).
При цьому суд враховує, що ні позивачка, ні відповідач не надали належних та достатніх доказів щодо свого матеріального стану, зокрема банківські виписки з будь-яких їх рахунків, які б дала змогу встановити такий. Сторони не зазначили в своїх процесуальних позиціях яким є їх дохід у середньому щомісяця у зв`язку з сезонним роботами, не облікованими господарськими роботами, отриманий дохід на заробітках, у тому числі й за кордоном України.
Наявність матері пенсіонерки у відповідача, само собою не підтверджує, що вона перебуває на утриманні відповідача, потребують його стороннього догляду. Для підтвердження цього також необхідно подавати відповідні документи, що відповідачем зроблено не було. Натомість мати відповідача має пенсію у розмірі майже 5400 гривень щомісячно. Відповідач не надав підтверджуючих документів про здійснення догляду за непрацездатною матір`ю і не повідомив суду про те, що в його матері є інші діти, які можуть і зобов`язані в разі необхідності утримувати своїх непрацездатних батьків. З цього приводу позивачка наголосила, що у відповідача є рідна сестра, яка може опікуватись своєю матір`ю.
Суд констатує, що по суті сторони (батьки дітей) є працездатного середнього віку і зобов`язані утримувати кожен дітей для необхідного належного та гармонійного їх розвитку.
Суд вважає, що позивачка не довела належними, достатніми і достовірними доказами свої позовні вимоги про присудження розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 10000 грн на кожну дитину. Суд також вважає, що відповідач не довів належними, достатніми і достовірними доказами те, що достатнім розміром аліментів має бути мінімальна сума, гарантована законом, тобто 1756 гривень на кожну дитину.
З урахуванням встановлених обставин, поданих у справу доказів, положень статей 180, 182 Сімейного кодексу України, інших положень законів, зазначених вище та викладених обґрунтувань, суд дійшов висновку про встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн на кожну дитину щомісячно. Цей розмір перевищує суттєво 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (мінімально гарантований розмір, передбачений у статті 182 СК України). Він також перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, тобто 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлений в законі України «Про Державний бюджет на 2026 рік». Суд дійшов переконання, що відповідач спроможний сплачувати такі розміри аліментів на кожну дитину з урахуванням віку двох неповнолітніх дітей, строку, який залишився до досягнення повноліття двома старшими дітьми, а також для належного утримання молодшої малолітньої дитини. З огляду на потреби цих дітей і встановлені вище обставини та викладені обґрунтування. Суд констатує, що позивачка має такий же обов`язок щодо утримання дітей як і відповідач. Адже її майновий стан та працездатність, вік і стан здоров`я зобов`язують вживати заходів до працевлаштування та постійно працювати задля свого утримання та утримання дітей і є рівним з батьком дітей. Сторони мають належно, регулярно, достатньо і добросовісно виконувати обов`язок, передбачений статтею 180 СК України.
Частиною 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат
Судові витрати у виді судового збору з урахуванням того, що позивачка не сплачувала судовий збір за подання позову, відповідно до положень закону «Про судовий збір», а також чинних ставок судового збору за розглядувані судом позовні вимоги майнового характер, установленої судом ціни позову, яка підлягає задоволенню, підлягають стягненню згідно з статтею 141 ч.1 ЦПК України з відповідача в користь держави в розмірі 1331 грн 20 коп.
Керуючись статтями 263-265, 268, 273, 279 Цивільно-процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реквізити рахунку в банку: установа банку - АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО банку - 305299, отримувач платежу - ОСОБА_1 , IBAN НОМЕР_11 , рахунок отримувача - НОМЕР_12 , аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі твердої грошової суми по 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.04.2026 і до досягнення кожною дитиною повноліття (18 років) зі щорічною індексацією розміру аліментів відповідно до закону.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах загальної суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в користь держави в розмірі 1331 грн 20 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з статтею 273 ЦПК України.
Повне рішення складено 27.07.2026.

Суддя | | В. П. Кривка