Справа № 137/310/26
Провадження №2-о/149/80/26 
Номер рядка звіту 7
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

02.09.2026 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Павлюк О. О.,
присяжних Матяша В. М., Пітеріна Д. Ю.,
за участю:
секретаря Паламарчук Л. В.,
заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Довбиша О. Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Головне управління Нацональної гвардії України про оголошення особи померлою , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим. Заява мотивована тим, що вона та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. 07.11.2022 ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією до в/ч НОМЕР_1 . 06.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 її було сповіщено про те, що старший сержант ОСОБА_2 зник безвісти 01.11.2023 року під час виконання бойового завдання в р-ні н.п. Вербове Пологівського р-ну Запорізької обл. 04.11.2023 Пологівським РВП ГУНП у Запорізькій області було розпочато кримінальне провадження за вказаним фактом. За вказних обставин ОСОБА_1 просить оголосити померлим ОСОБА_2 , а також вважати, що загибель ОСОБА_2 настала під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони. 
Ухвалою від 09.03.2026 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 22.04.2026 залучено в якості заінтересованої особи Головне управління НГУ. Ухвалою суду від 28.05.2026 прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову. 
В судовому засіданнізаявник, її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися.Головне управління Нацональної гвардії України згідно з поданою заявою просило проводити розгляд за їх відсутності з урахуванням наданих письмових пояснень. Інші учасники про причини неявки суд не повідомляли. 
Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Вербівської сільської ради Літинського району Вінницької області 11 березня 2002 року. 
ОСОБА_2 07.11.2022 року був призваний на військову службу відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 25.02.2022 року, та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26.01.2023.
ІНФОРМАЦІЯ_2 06.11.2023 року надіслав сповіщення п №20 ро те, що старший сержант ОСОБА_2 , старший механік-водій 2 відділення 2 взводу оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 - зник безвісти 01.11.2023 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області в результаті артилерійського обстрілу противником. 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 внесений у Єдиний реєстр осіб безвісти зниклих за особливих обставин МВС України.
Відповідно до матеріалів службового розслідування по факту зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_1 під час ведення бойових дій в н.п. Вербове Запорізької області, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 , було встановлено, що в ході ведення бойових дій з метою захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області в результаті артилерійського обстрілу противником зник безвісти (ймовірно загинув) механік-водій 2 відділення 2 взводу оперативного призначення НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_2 . Провести евакуацію військовослужбовця через інтенсивність обстрілів зі сторони противника неможливо. Матеріали службового розслідування місять відомості про те, що опитані в його ході особи, які перебували на позиції разом із старшим сержантом ОСОБА_2 , були очевидцями його загибелі від важких та численних осколкових поранень.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.
Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Порядок розгляду судом справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України.
Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За змістом частин другої-третьої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Спеціальними строками, які враховуються при розгляді справ про оголошення фізичної особи померлою, в окремих випадках є шість місяців та два роки. Шестимісячний строк передбачається для випадків, коли особа пропала без вісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Строк тривалістю у два роки встановлюється для фізичних осіб, які пропали безвісти у зв?язку з воєнними діями. Підтвердженням таких обставин є, зокрема, введення воєнного стану на території України.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану").
За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII "Про оборону України" :
- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);
- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;
- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Правова мета встановлення спеціальних строків, які враховуються при розгляді справ про оголошення фізичної особи померлою, полягає у тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих територіях, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. 
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи (п. 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або з наступного дня після настання події, з якою пов?язано його початок. Формулюючи тлумачення речення другого частини другої статті 46 ЦК України в аспекті початку перебігу визначеного нею шестимісячного строку, Велика Палата у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила наступне:
- словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України;
- встановлення такого строку дозволяє зменшити імовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою;
- строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, і відповідає меті законодавчого регулювання - забезпечення справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах (див.: п. 70 - 72). 
За своєю правовою суттю оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.
Таким чином, особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. З огляду на встановлені обставини імовірної загибелі ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне оголосити його померлим від дня його вірогідної смерті.
Разом з тим, вимога щодо визнання обставин смерті особи, зокрема про визнання, що загибель ОСОБА_2 настала під час виконання захисту Батьківщини, участі у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ проти України не підлягає задоволенню, оскільки перевірка і встановлення таких обставин не належить до компетенції суду у межах розгляду даної категорії справ. 
На підставі викладеного, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. 
В И Р І Ш И В :
Заяву задовольнити частково.
Оголосити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 померлим.
У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 07.09.2026 року

Суддя Павлюк О. О.

Присяжні Матяш В. М.

Пітерін Д. Ю.