ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р.
м. Київ
Справа № 911/1655/23

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Василець О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Європетроліум” (08144, Київська область, Бучанський район, село Святопетрівське, вулиця Зоряна, будинок 20, офіс 34, код 35153262)
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Інфрадорпроект” (08132, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 29, квартира 81, код 43451092)
про зобов`язання вчинити певні дії,
за участю представників:
позивача: Гунази Юрія Євгенійовича; 
відповідача: Прилуцької Ніни Миколаївни,

ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Європетроліум” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Інфрадорпроект” про зобов`язання вчинити певні дії
Ухвалою суду від 05.06.2023, зокрема, відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Призначено проведення підготовчого засідання на 05.07.2023.
Через систему «Електронний суд» 27.06.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Через систему «Електронний суд» 28.06.2023 від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 05.07.2023 зупинено провадження у справі №911/1655/23 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 911/680/23, що перебуває у провадженні Господарського суду Київської області.
Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Київської області №11-АР від 29.01.2026, у зв`язку з відрахуванням зі штату Господарського суду Київської області судді Колесника Р.М., призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді Колесника Р.М.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 справу було передано на розгляд судді Черногузу А.Ф.
Ухвалою суду від 02.02.2026 прийнято справу до свого провадження.
Через систему «Електронний суд» 22.04.2026 від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Судом встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 у справі №911/680/23 рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2025 залишено без змін. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили.
Ухвалою суду від 27.04.2026 поновлено провадження у справі.
Через систему «Електронний суд» 08.05.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.
Через систему «Електронний суд» 08.05.2026 представник відповідача долучив до матеріалів справи копію постави ВС від 07.05.2026 у справі №911/680/23.
Ухвалою суду від 11.05.2026 відкладено розгляд справи на 25.05.2026.
Через систему «Електронний суд» 20.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечував проти доводів викладених у відзиві на позов, просить задовольнити позовні вимоги повністю.
Через систему «Електронний суд» 21.05.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
Ухвалою суду від 25.05.2026 суд, вирішив, в порядку пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.06.2026.
У судовому засіданні 16.06.2026 представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.
Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.
Фактичні обставини справи та узагальнена позиція сторін.
04.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕЗПЕКА ІНФРАДОРПРОЕКТ» (підрядник) укладено договір підряду №04/10/22Р, відповідно до умов якого підрядник зобов`язався виконати роботи з поточного ремонту покриття на під`їзді до території ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» методом холодного ресайклінгу в межах громади с. Крячки Фастівського району Київської області, а замовник – прийняти та оплатити виконані роботи.
Відповідно до умов договору сторони погодили графік виконання робіт, згідно з яким строк виконання робіт визначено з 23.10.2022 по 15.11.2022, а площу ремонту – 4800 кв.м.
Позивач зазначає, що листом від 28.11.2022 №28/11/22 відповідач повідомив про виконання робіт загальною площею 5238 кв.м та зазначив про наявність незначних деформацій покриття (43 м3), усунення яких у зв`язку з температурними умовами осінньо-зимового періоду буде здійснено на початку теплого періоду 2023 року.
За твердженням позивача, під час огляду результатів робіт представник ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» не погодився із визначенням виявлених недоліків як незначних, про що зробив відповідні зауваження у зазначеному листі.
Позивач вказує, що після спільного огляду та фіксації неповноти виконання робіт відповідачем жодних робіт з усунення виявлених недоліків не проводилося.
Також позивач зазначає, що станом на 28.11.2022 відповідачем не були надані акти виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати форми КБ-3.
05.01.2023 ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» направило відповідачу вимогу №11-19/03 про повернення коштів у зв`язку з неналежним виконанням робіт.
08.02.2023 позивач отримав лист відповідача, в якому останній відмовив у поверненні коштів та запропонував підписати акти виконаних робіт форми КБ-2в та довідку форми КБ-3 за роботи, які, за твердженням відповідача, були виконані у грудні 2022 року.
Посилаючись на положення пункту 4.8 договору, позивач зазначає, що у зв`язку з наявністю недоліків та дефектів виконаних робіт прийняв рішення про затримання їх оплати до усунення таких недоліків.
02.03.2023 позивач направив відповідачу повідомлення про необхідність направлення представника для участі у складанні дефектного акта відповідно до пункту 5.4 договору. Як зазначає позивач, вказане повідомлення було отримано відповідачем 03.03.2023, однак представники відповідача у визначений договором строк для складання дефектного акта не прибули.
Листом від 07.03.2023 №07/03/23 відповідач повідомив позивача про подання позову до господарського суду про стягнення заборгованості за договором та зазначив, що положення глави 5 договору щодо гарантійного строку не підлягають застосуванню, оскільки акти виконаних робіт замовником не підписані, а тому гарантійний строк не настав. Крім того, відповідач вказав на безпідставність вимог щодо складання дефектного акта та усунення недоліків після спливу більш ніж двох місяців з моменту завершення робіт.
09.03.2023 позивач запропонував відповідачу провести спільний огляд об`єкта та підписати акт виконаних робіт із відображенням виявлених недоліків, однак відповіді на зазначений лист не отримав.
15.03.2023 за участю представників підприємств – користувачів автомобільної дороги позивачем проведено огляд виконаних робіт, за результатами якого складено дефектний акт. За твердженням позивача, відповідно до змісту зазначеного акта виконаний у листопаді 2022 року ремонт покриття не може вважатися придатним до експлуатації та потребує усунення недоліків.
07.04.2023 позивачем направлено відповідачу повідомлення про необхідність усунення виявлених дефектів та недоліків, однак відповіді на зазначене повідомлення отримано не було.
Крім того, позивач зазначає, що зі змісту поданої відповідачем позовної заяви про стягнення заборгованості йому стало відомо про зазначення відповідачем в актах КБ-2в та КБ-3 факту відмови замовника від їх підписання та ненадання мотивованих заперечень, що, на думку відповідача, є підставою для виникнення заборгованості.
У зв`язку з цим позивач вважає, що відповідач, посилаючись на виникнення у замовника обов`язку щодо оплати робіт, одночасно повинен виконати передбачені договором гарантійні зобов`язання щодо усунення недоліків.
Позивач посилається на те, що відповідач виконав роботи неналежної якості, не усунув виявлені дефекти та ухиляється від їх фіксації, у зв`язку з чим просить суд зобов`язати ТОВ «БЕЗПЕКА ІНФРАДОРПРОЕКТ» виконати умови пунктів 5.1– 5.6 договору №04/10/22Р від 04.10.2022 та усунути недоліки і дефекти поточного ремонту покриття на під`їзді до території ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» методом холодного ресайклінгу в межах громади с. Крячки Фастівського району Київської області.
У відзиві на позовну заяву ТОВ «БЕЗПЕКА ІНФРАДОРПРОЕКТ» зазначає, що між ним як підрядником та ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» як замовником було досягнуто домовленості щодо виконання поточного ремонту покриття на під`їзді до території ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» методом холодного ресайклінгу в межах громади с. Крячки Фастівського району Київської області.
Відповідач зазначає, що замовником було затверджено зведений кошторис вартості робіт у сумі 3403337,31 грн та погоджено договірну ціну робіт. 04.10.2022 уповноваженими представниками сторін складено дефектний акт, яким визначено обсяг робіт, необхідних для виконання.
04.10.2022 між сторонами укладено договір підряду №04/10/22Р, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати роботи з поточного ремонту покриття, а замовник – прийняти та оплатити виконані роботи. Загальна вартість робіт, відповідно до пункту 2.1 договору, становила 3 403 337,31 грн. Умовами договору передбачалося здійснення замовником авансового платежу у розмірі 50 відсотків договірної ціни.
Відповідач зазначає, що сторонами було погоджено графік виконання робіт, згідно з яким строк їх виконання визначено з 23.10.2022 по 15.11.2022.
У період з 17.10.2022 по 24.10.2022 позивачем було сплачено аванс у загальному розмірі 1701337,00 грн.
Для виконання робіт за договором відповідач залучив субпідрядну організацію – ТОВ «АПОЛО СТРОЙ», з якою 05.10.2022 укладено договір субпідряду №05/10/22Р.
За твердженням відповідача, роботи за договором субпідряду були виконані 13.11.2022 у повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт форми КБ-2в та довідкою форми КБ-3, підписаними між відповідачем та субпідрядником.
Відповідач стверджує, що роботи за договором підряду №04/10/22Р також були виконані ним у повному обсязі 13.11.2022. На підтвердження виконання робіт ним було підготовлено фотозвіт та графік фактичного виконання робіт, а також складено акт виконаних робіт форми КБ-2в і довідку про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3.
Крім того, відповідач посилається на протокол від 14.12.2022 №231/12 штампових випробувань з визначенням модуля пружності дорожнього одягу, виконаний випробувальною лабораторією «НВЦ «Київський Будпроект» на замовлення ТОВ «АПОЛО СТРОЙ». Згідно із зазначеним протоколом визначено фактичні показники модуля пружності щебеневої основи на окремих ділянках об`єкта та рекомендовано для подальшої експлуатації виконати асфальтобетонне покриття, що забезпечуватиме захист основи від атмосферних впливів.
Як зазначає відповідач, листом від 28.11.2022 №28/11/22Р він повідомив позивача про завершення робіт та просив прийняти виконані роботи. Представник ТОВ «ЄВРОПЕТРОЛІУМ» оглянув результати робіт, однак відмовився від підписання акта форми КБ-2в та довідки форми КБ-3, зробивши на листі власноручний напис про незгоду з площею замірів та рівнем деформації.
Також відповідач зазначає, що листом від 30.11.2022 №11-21/1032 позивач повідомив про відсутність належним чином оформленого графіка виконання робіт, вказав на можливість відмови від договору та вимагав повторного погодження графіка.
Листом від 05.12.2022 №05/12/22Р відповідач повторно повідомив позивача про виконання робіт та направив для підписання акти форми КБ-2в і КБ-3 разом із фотоматеріалами виконаних робіт.
05.01.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення авансового платежу у сумі 1701337,00 грн, мотивуючи свої вимоги припиненням дії договору 31.12.2022 та невиконанням відповідачем договірних зобов`язань.
Відповідач заперечує настання гарантійного випадку за договором №04/10/22Р та наявність у нього обов`язку щодо усунення недоліків і дефектів, на які посилається позивач.
Відповідач зазначає, що ним належним чином виконано обов`язок щодо повідомлення замовника про завершення робіт та готовність до здачі об`єкта, зокрема 28.11.2022 в усній формі, а також листами від 05.12.2022 та 27.01.2023, як це передбачено пунктом 4.5 договору.
На думку відповідача, позивач під час прийняття робіт не заявив про наявність недоліків виконаних робіт та не пред`явив вимог щодо їх усунення. Відповідач зазначає, що позивач визнає факт отримання листів від 05.12.2022 та 27.01.2023 разом з актами виконаних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3, однак відмовився від їх підписання та не надав мотивованих заперечень щодо підписання вказаних документів та зауважень до виконаних робіт у порядку, передбаченому договором.
У зв`язку з цим відповідач вважає, що виконані ним роботи є прийнятими позивачем без зауважень та такими, що перебувають у гарантійній експлуатації, щонайпізніше з 08.02.2023, тобто з моменту фіксації відповідачем відмови замовника від підписання актів виконаних робіт.
Відповідач зазначає, що напис представника позивача на листі від 28.11.2022 №28/11/22Р про незгоду з площею замірів та рівнем деформації, лист позивача від 30.11.2022 №11-21/1032 щодо відсутності належним чином оформленого графіка виконання робіт, а також вимога від 05.01.2023 №11-19/03 про повернення авансового платежу не є належними доказами фіксації під час приймання робіт недоліків або неналежної якості виконання робіт.
За твердженням відповідача, позивач, оглянувши виконані роботи, не повідомив у передбачений законом та договором спосіб про допущені відступи від умов договору чи інші недоліки, а натомість посилався на відсутність графіка виконання робіт та неповне виконання робіт. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач втратив право в подальшому посилатися на недоліки виконаних робіт, окрім випадків, пов`язаних із реалізацією гарантійних зобов`язань.
Посилаючись на положення статей 853, 882 Цивільного кодексу України, а також на правові висновки Верховного Суду відповідач зазначає, що у разі відмови замовника від підписання акта та ненадання ним обґрунтованих заперечень виконані роботи вважаються прийнятими.
Відповідач також заперечує доводи позивача про наявність у нього обов`язку щодо усунення недоліків як на підставі пункту 5.2 договору, так і на підставі пункту 3.1.9 договору.
Відповідач зазначає, що оскільки виконані роботи є прийнятими позивачем без зауважень та перебувають у гарантійній експлуатації, у нього відсутні зобов`язання, передбачені пунктом 3.1.9 договору, в частині усунення недоліків, які могли бути виявлені під час приймання робіт.
Крім того, відповідач вказує, що пункт 5.2 договору, відповідно до якого недоліки, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, підлягають усуненню підрядником, суперечить положенням статей 676, 860 та 884 Цивільного кодексу України, а також іншим умовам самого договору.
Відповідач зазначає, що відповідно до положень статей 676 та 860 ЦК України перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником. Разом з тим, пункти 5.1 та 5.6 договору визначають початок гарантійного строку з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт, тоді як пунктами 4.6– 4.8 договору передбачено порядок здачі-приймання робіт та можливість виявлення недоліків на цій стадії.
За твердженням відповідача, оскільки роботи були прийняті позивачем шляхом відмови від підписання актів без надання належних заперечень, пункт 5.2 договору суперечить положенням цивільного законодавства та загальним умовам договору, а тому є нікчемним і не підлягає застосуванню.
Відповідач зазначає, що саме позивач повинен довести наявність дефектів дорожнього покриття, невідповідність виконаних робіт умовам договору та будівельним нормам, а також причинний зв`язок між виявленими недоліками та діями підрядника. Водночас підрядник не несе відповідальності, якщо дефекти виникли внаслідок неправильної експлуатації об`єкта або втручання третіх осіб.
За твердженням відповідача, роботи з поточного ремонту покриття під`їзду до території ТОВ «Європетроліум» методом холодного ресайклінгу були виконані у повному обсязі. Після завершення робіт підрядником складено фотозвіт та графік виконання робіт, у яких відображено види та строки виконаних робіт.
Факт виконання робіт та їх відповідність вимогам підтверджуються також Протоколом №231/12 від 14.12.2022 штампових випробувань з визначення модуля пружності дорожнього одягу, складеним випробувальною лабораторією «НВЦ «Київський Будпроект» на замовлення ТОВ «АПОЛО СТРОЙ».
Відповідно до висновків протоколу фактичний модуль пружності щебеневої основи становив: на ділянці №1 (ПК0+30 м) – 75,7 МПа; на ділянці №2 (ПК0+20 м) – 64,7 МПа; на ділянці №3 (ПК0+40 м) – 61,6 МПа.
За результатами випробувань рекомендовано влаштування асфальтобетонного покриття, яке забезпечить захист основи від атмосферних впливів та відповідатиме вимогам ДБН В.2.3-4.
Відповідач посилається на положення ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво», відповідно до яких технологія холодного ресайклінгу застосовується для влаштування шарів основи дорожнього одягу, а нормативне статичне навантаження для доріг IV-V категорій становить до 100 кН.
На думку відповідача, виконані роботи відповідають вимогам зазначених будівельних норм, а рекомендація щодо подальшого влаштування асфальтобетонного покриття не свідчить про неналежне виконання робіт.
Крім того, відповідач зазначає, що позивач не надав доказів існування недоліків на момент прийняття робіт, не визначив конкретні дефекти, їх причини та обсяг, а також не довів неможливість їх виявлення під час приймання робіт.
Відповідач зазначає, що йому відомо про інтенсивний рух по спірній ділянці дороги великовантажного транспорту, зокрема бензовозів, які здійснюють перевезення до нафтобази. При цьому статичне навантаження на вісь таких транспортних засобів, за твердженням відповідача, перевищує навантаження, передбачене ДБН В.2.3-4:2015 для покриття, виконаного методом холодного ресайклінгу.
Також відповідач зазначає, що у грудні 2022 року позивачем було здійснено додаткове вирівнювання дорожнього покриття грейдером, що, на думку відповідача, є втручанням у цілісність виконаного покриття.
Як доказ наявності недоліків позивач посилається на дефектний акт від 15.03.2023, складений комісією у складі директора ТОВ «Європетроліум», начальника нафтобази ТОВ «Аліум-Пром» та директора ПП «Трансоіл Груп».
У вказаному акті зазначено, що роботи з поточного ремонту покриття є невиконаними або виконаними з істотними порушеннями показників якості, а дорожнє покриття містить глибокі колії та канави, має желеподібну структуру та ускладнює рух вантажного транспорту.
Відповідач вважає зазначений дефектний акт неналежним доказом та зазначає, що: акт не відповідає вимогам Договору №04/10/22Р; акт не містить конкретизації дефектів та посилань на порушення будівельних норм чи показників якості; зі змісту акта неможливо встановити, що виявлені недоліки стосуються саме робіт, виконаних відповідачем, а також що вони виникли з його вини; до складу комісії були включені представники ТОВ «Аліум-Пром» та ПП «Трансоіл Груп», які не є сторонами Договору №04/10/22Р та не перебувають у трудових відносинах зі сторонами спору.
На думку відповідача, участь зазначених осіб у складанні дефектного акта викликає сумніви щодо достовірності такого документа, а тому він не може породжувати для відповідача обов`язків, передбачених договором.
У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що дефектний акт від 15.03.2023 не підтверджує існування недоліків на момент прийняття робіт та не доводить, що виявлені позивачем дефекти виникли внаслідок неналежного виконання робіт ТОВ «Безпека Інфрадорпроект».
У додаткових поясненнях ТОВ «Європетроліум» посилається на висновок комісійної будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ №20433/23-47 від 19.09.2024 та пояснення експерта І. Чалюк, подані у справі №911/680/23. 
Позивач зазначає, що експерти не змогли встановити, чи відповідали роботи станом на листопад 2022 року умовам договору та будівельним нормам через відсутність відповідних методик, однак дійшли висновку, що фактичний стан дорожнього покриття не відповідає вимогам ДБН В.2.3-4:2015 та ДСТУ 8978:2020, а сам об`єкт віднесено до категорії «3» – непридатний до нормальної експлуатації.
На думку позивача, експертиза підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між неякісним виконанням робіт та виникненням дефектів. Серед можливих причин руйнування покриття названо порушення технології виконання робіт, відсутність верхнього захисного шару, використання неякісних матеріалів, недостатній модуль пружності, вплив погодних умов та особливостей експлуатації, а також помилковий вибір методу ремонту. При цьому визначити ступінь впливу кожного із цих факторів окремо експерти не змогли.
Позивач звертає увагу, що під час обстеження були виявлені просадки, колійність та порушення однорідності шару покриття. Також він посилається на пояснення експерта І. Чалюк про те, що дане дорожнє покриття відноситься до типу «удосконалений полегшений», для якого нормативний модуль пружності має становити 100 МПа, тоді як згідно з протоколом випробувань, наданим самим відповідачем, максимальний фактичний показник склав лише 75,7 МПа, що, на думку позивача, свідчить про недотримання технології ремонту.
У зв`язку з цим ТОВ «Європетроліум» вважає, що ТОВ «Безпека Інфрадорпроект» не виконало належним чином роботи за договором, не усунуло виявлені дефекти та не виконало гарантійні зобов`язання. Позивач також посилається на пункт 4.8 договору, відповідно до якого у разі виявлення недоліків замовник має право не приймати роботи до їх усунення, а за неможливості усунення або невиконання підрядником відповідних обов`язків – відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. У зв`язку з цим позивач просить суд врахувати наведені пояснення та долучити до матеріалів справи висновок КНДІСЕ і пояснення експерта як докази неналежного виконання робіт відповідачем.
Позивач у відповіді на відзив не погодився з доводами відповідача та зазначив, що останній підміняє поняття «роботи виконані» та «роботи виконані належним чином». На думку позивача, сам факт виконання певного обсягу робіт не означає їх належної якості та відповідності договору.
Позивач наголосив, що момент здачі-приймання робіт фактично не настав, оскільки роботи були виконані з недоліками, що підтверджується листом ТОВ «Безпека Інфрадорпроект» від 28.11.2022, у якому відповідач визнав наявність деформацій покриття та повідомив про неможливість їх усунення в осінньо-зимовий період, пообіцявши виконати роботи навесні 2023 року. На думку позивача, це суперечить твердженням відповідача про повне виконання робіт станом на 13.11.2022.
Також позивач послався на висновок комісійної судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ №20433/23-47 від 19.09.2024, згідно з яким виконані роботи не відповідають вимогам ДБН В.2.3-4:2015 та ДСТУ 8978:2020, а технічний стан об`єкта віднесено до категорії « 3» – непридатний до нормальної експлуатації. Експерти вказали на наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням технології, неякісним виконанням робіт та виникненням дефектів дорожнього покриття.
Позивач зазначив, що серед можливих причин руйнування покриття експертизою встановлено недотримання технології, відсутність верхнього захисного шару, використання неякісних матеріалів, недостатній модуль пружності, вплив погодних умов та неправильний вибір способу ремонту. Під час обстеження були зафіксовані просадки, колійність та порушення однорідності покриття.
Окремо позивач звернув увагу, що навіть протокол штампових випробувань від 14.12.2022 №231/12, на який посилається відповідач, містить максимальний показник модуля пружності 75,7 МПа, тоді як, відповідно до ГБН В.2.3-37641918-559:2019, для такого типу дорожнього покриття мінімальне значення повинно становити 100 МПа. На думку позивача, це також підтверджує порушення технології та неналежну якість робіт.
Позивач вказав, що 02.03.2023 направив відповідачу повідомлення про необхідність участі у складанні дефектного акта, яке було отримано 03.03.2023, однак представники відповідача у встановлений договором строк не прибули. У зв`язку з цим 15.03.2023 позивач за участю користувачів дороги склав дефектний акт, яким зафіксовано непридатність покриття до експлуатації. Надалі, 07.04.2023, відповідачу було направлено вимогу про усунення недоліків, однак відповіді на неї отримано не було.
Позивач заперечив доводи відповідача про відсутність заперечень щодо прийняття робіт, зазначивши, що положення договору покладають на замовника обов`язок прийняти лише належним чином виконані роботи. При цьому право встановлювати строк для усунення недоліків є правом, а не обов`язком замовника. Водночас підрядник відповідно до пункту 3.1.9 договору зобов`язаний усувати виявлені дефекти та виконувати гарантійні зобов`язання.
Позивач також зазначив, що рішення та постанова у справі №911/680/23, на які посилається відповідач, не мають вирішального значення у даній справі, оскільки питання виконання гарантійних зобов`язань за договором підряду не входило до предмета доказування у тій справі. Натомість у справі №911/1655/23 предметом спору є саме виконання пунктів 5.1– 5.6 договору щодо усунення недоліків та виконання гарантійних зобов`язань.
У підсумку позивач наполягає, що ТОВ «Безпека Інфрадорпроект» не виконало роботи належним чином, не усунуло виявлені дефекти та не виконало гарантійні зобов`язання, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що позивачем до матеріалів справи долучено копію висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ Міністерства юстиції України №20433/23-47 від 19.09.2024, проведеної у межах справи №911/680/23, а також пояснення судового експерта Чалюка І.М.
Відповідач зазначає, що з дослідницької частини вказаного висновку вбачається, що дослідження поставлених питань було об`єднано у зв`язку з їх взаємозв`язком. При цьому, за твердженням відповідача, у висновку експертів одночасно зазначено про визначення суми виконаних робіт у розмірі 3403337,31 грн та про неможливість встановлення фактичної вартості виконаних робіт у повному обсязі через неможливість перевірки підготовчих, супутніх та прихованих робіт після їх виконання.
Також відповідач вказує, що у висновку міститься посилання на Додаток №1 із результатами розрахунків геометричних показників об`єкта, який, за твердженням відповідача, відсутній серед матеріалів експертизи.
Крім того, відповідач зазначає, що експертами встановлено відповідність фактично виконаних обсягів робіт обсягам, зазначеним в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а також констатовано завершеність робіт та наявність дефектів у вигляді просадок, колійності та порушення однорідності шару.
Відповідач звертає увагу на те, що висновок про невідповідність виконаних робіт вимогам пункту 21.6 ДБН В.2.3-4:2015 зроблений на підставі вимірювань, проведених під час огляду об`єкта у 2024 році, тобто через два роки після виконання робіт та за умов експлуатації дороги. Водночас, як зазначає відповідач, експертами не здійснювалося приймання робіт та не досліджувалися категорія дороги, матеріал і функціональне призначення виконаного шару.
Відповідач також зазначає, що експертами технічний стан об`єкта було віднесено до категорії « 3» відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016, при цьому у висновку, за твердженням відповідача, не наведено аналізу дефектів та пошкоджень, передбачених таблицею В.1.1 зазначеного стандарту, а також не досліджено час виникнення відповідних деформацій.
Посилаючись на положення Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, відповідач зазначає, що дослідницька частина висновку повинна містити опис процесу дослідження, застосовані методики, посилання на додатки та обґрунтування висновків, а на кожне поставлене питання має бути надана відповідь по суті або зазначено причини неможливості його вирішення.
За твердженням відповідача, висновок експертів №20433/23-47 містить відповіді, які не узгоджуються між собою та з дослідницькою частиною висновку, а також містить вирішення питань, які не ставилися судом на дослідження.
Відповідач також посилається на письмові пояснення судового експерта Чалюка І.М., надані у справі №911/680/23, в яких наведено нормативне обґрунтування щодо типу дорожнього покриття та показників модуля пружності. При цьому відповідач зазначає, що висновки експерта щодо віднесення дорожнього покриття до удосконаленого полегшеного типу та необхідності забезпечення модуля пружності 100 МПа не відповідають вимогам ГБН В.2.3-37641918-559:2019 та ДБН В.2.3-4:2015.
За твердженням відповідача, під`їзну дорогу до території ТОВ «Європетроліум» слід відносити до автомобільної дороги V категорії з перехідним типом дорожнього одягу, а необхідний модуль пружності поверхневого шару повинен становити не менше 50 МПа.
Відповідач зазначає, що у висновку експертів як можливі причини пошкоджень дорожнього покриття наведено недотримання технології виконання робіт, відсутність верхнього захисного шару, використання неякісних матеріалів, недостатній модуль пружності, вплив зовнішніх чинників та невірно обраний метод ремонту.
Водночас, за твердженням відповідача, у дослідницькій частині висновку відсутні дослідження щодо конкретних порушень технології, якості використаних матеріалів, модуля пружності, погодних умов, умов експлуатації та можливого навантаження на дорожнє покриття.
Крім того, відповідач зазначає, що експертами вказано на неможливість визначення питомої ваги впливу кожного із зазначених факторів окремо, оскільки технічний стан об`єкта є наслідком їх сукупного впливу, водночас у висновку міститься твердження про наявність причинно-наслідкового зв`язку між якістю виконання робіт та виявленими дефектами.
Відповідач також посилається на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 та постанову Касаційного господарського суду від 07.05.2026 у справі №911/680/23, які набрали законної сили, та зазначає, що у зазначених судових рішеннях наведено висновки щодо обставин виконання договору підряду №04/10/22Р від 04.10.2022, порядку фіксації недоліків виконаних робіт та змісту висновку експертів №20433/23-47.
У зв`язку з викладеним відповідач зазначає, що висновком експертів №20433/23-47 від 19.09.2024 не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між роботами, виконаними ТОВ «Безпека Інфрадорпроект» на підставі договору підряду №04/10/22Р від 04.10.2022, та причинами пошкоджень дорожнього покриття на під`їзді до території ТОВ «Європетроліум», у зв`язку з чим, на думку відповідача, відсутні підстави для покладення на нього обов`язку щодо усунення відповідних недоліків та дефектів.
Висновки господарського суду.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового або особистого немайнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.
За змістом частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з частиною першою статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються договором підряду.
Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Згідно з частинами першою-третьою статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, повинна відповідати умовам договору підряду, а за їх відсутності - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота повинна відповідати визначеній договором якості на момент її передання замовнику, а результат роботи має бути придатним для використання відповідно до договору або для звичайного використання.
Відповідно до частини першої статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду або з іншими недоліками, які погіршили результат роботи чи роблять його непридатним для використання, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника, зокрема, безоплатного усунення недоліків у розумний строк.
Згідно з частинами першою та другою статті 859 Цивільного кодексу України, якщо договором або законом передбачено надання гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати результат роботи, який відповідає вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку, а гарантія якості поширюється на весь результат виконаної роботи, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 860 Цивільного кодексу України перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та доводи сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено, що 04.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Європетроліум» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Безпека Інфрадорпроект» (підрядник) укладено договір підряду №04/10/22Р, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався виконати роботи з поточного ремонту дорожнього покриття на під`їзді до території ТОВ «Європетроліум» методом «Холодного ресайклінга», а позивач — прийняти та оплатити результат виконаних робіт.
Пунктом 2.1 договору сторони погодили вартість робіт у розмірі 3403337,31 грн, а пунктом 2.5 договору передбачили сплату замовником авансового платежу в сумі 1701337 грн, який був сплачений відповідачу.
Як убачається з матеріалів справи, після виконання робіт між сторонами виник спір щодо проведення остаточного розрахунку за договором, у зв`язку з чим ТОВ «Безпека Інфрадорпроект» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом у справі №911/680/23 про стягнення заборгованості за виконані роботи.
Під час розгляду справи №911/680/23 судами було встановлено факт виконання відповідачем робіт, передбачених договором підряду, а рішенням Господарського суду Київської області, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, з ТОВ «Європетроліум» стягнуто заборгованість за договором підряду та нараховані штрафні санкції.
У межах зазначеної справи ухвалою суду було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
За результатами проведеного дослідження експертами складено висновок №20433/23-47 від 19.09.2024, згідно з яким технічний стан дорожнього покриття оцінено як такий, що не відповідає вимогам нормативної документації, а об`єкт віднесено до категорії «непридатний до нормальної експлуатації».
Водночас експертами встановлено, що виникнення пошкоджень дорожнього покриття обумовлено сукупністю факторів, серед яких: можливе недотримання технології виконання робіт, відсутність верхнього захисного шару дорожнього покриття, використання матеріалів неналежної якості, незабезпечення необхідного модуля пружності конструкції дорожнього одягу, вплив погодних умов, умови експлуатації дороги, а також невідповідність обраного способу ремонту фактичним характеристикам існуючої дорожньої конструкції та транспортним навантаженням.
Разом з тим відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, повторному доказуванню не підлягають.
Отже, преюдиційне значення для розгляду цієї справи мають встановлені судовими рішеннями у справі №911/680/23 обставини щодо існування між сторонами договірних правовідносин, виконання відповідачем робіт, а також факт проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Разом із тим суд враховує, що предметом розгляду справи №911/680/23 було стягнення вартості виконаних робіт та пов`язаних із простроченням виконання грошового зобов`язання платежів.
Питання щодо виникнення гарантійних зобов`язань підрядника, відповідності виконаних робіт умовам договору після їх експлуатації, а також відповідальності підрядника за виявлені недоліки предметом розгляду у справі №911/680/23 не були.
Більше того, Верховний Суд у постанові у справі №911/680/23 прямо зазначив, що питання виникнення гарантійних зобов`язань сторін не входило до предмета доказування у зазначеній справі, а тому не було предметом судового дослідження.
Таким чином, обставини щодо причин виникнення дефектів дорожнього покриття, наявності підстав для застосування гарантійної відповідальності підрядника та обов`язку останнього усунути виявлені недоліки підлягають самостійному дослідженню у межах даної справи.
Звертаючись із цим позовом, позивач просить зобов`язати відповідача безоплатно усунути недоліки виконаних робіт, посилаючись на положення статті 858 Цивільного кодексу України та зазначаючи, що виявлені дефекти є наслідком неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань.
Разом з тим відповідно до статей 73, 74 ГПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Отже, саме позивач повинен довести не лише факт існування недоліків результату робіт, але й те, що такі недоліки виникли саме внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних обов`язків та перебувають у межах його гарантійної відповідальності.
Оцінюючи висновок судової будівельно-технічної експертизи №20433/23-47 від 19.09.2024, суд зазначає, що хоча експертами встановлено невідповідність технічного стану дорожнього покриття вимогам нормативної документації та наявність численних дефектів, водночас експерти не дійшли категоричного висновку про те, що єдиною причиною виникнення таких дефектів є неналежне виконання робіт саме відповідачем.
Навпаки, зі змісту експертного висновку вбачається, що причини виникнення пошкоджень мають комплексний характер та обумовлені сукупним впливом декількох факторів.
При цьому експертами прямо зазначено, що визначити ступінь впливу кожного із встановлених факторів окремо не видається можливим.
Таким чином, висновок експертизи не дозволяє однозначно встановити, що виявлені недоліки виникли виключно внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.
Суд також бере до уваги, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання позивачем, після завершення відповідачем робіт, передбачених технологією заходів щодо облаштування верхнього захисного шару дорожнього покриття, про необхідність здійснення якого позивач не міг не знати та облаштування якого залежало виключно від волі позивача, а також доказів належної експлуатації об`єкта, дотримання допустимих транспортних навантажень та виключення впливу інших факторів, які, згідно з висновком експертизи, могли спричинити виникнення відповідних дефектів станом на момент проведення експертизи.
Суд констатує, що нездійснення позивачем дій щодо облаштування верхнього захисного шару дорожнього покриття після виконання робіт відповідачем, виконаних саме обраним позивачем методом холодного ресайклингу, є виключно наслідком бездіяльності позивача в частині забезпечення технологічної завершеності конструкції дорожнього покриття.
За таких обставин суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують сам факт наявності дефектів дорожнього покриття станом на момент проведення експертизи у 2024 році, однак не підтверджують належними, допустимими та достатніми доказами, що такі дефекти мали місце станом на момент завершення робіт відповідачем у 2022 році та є наслідком виключно неналежного виконання відповідачем робіт за договором підряду та охоплюються його гарантійними зобов`язаннями.
Відтак позивачем не доведено наявності передбачених статтею 858 Цивільного кодексу України підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо безоплатного усунення недоліків виконаних робіт.
Оцінивши всі наявні у справі докази у їх сукупності, керуючись принципом змагальності сторін та правилами розподілу обов`язку доказування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого належного підтвердження, у зв`язку з чим правові підстави для їх задоволення відсутні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
В силу частини 5статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.
Вирішення питання щодо судових витрат.
Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судові витрати позивача, понесені ним в межах розгляду спору, залишити за позивачем.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Судові витрати позивача залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз