КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 371/1108/19 Головуючий у суді першої інстанції - Капшук Л.О.
Номер провадження № 22-ц/824/59/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря - Марченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 07 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Капшук Л.О., у місті Миронівка, у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртеплобудіндустрія», Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація», про стягнення з поручителя заборгованості за гарантією,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з поручителя заборгованості за гарантією, який обґрунтовувало тим, що 25 березня 2019 року між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ТОВ «Укртеплобудіндустрія», керівником та кінцевим бенефіціарним власником якого є відповідач - ОСОБА_1 , укладено договір про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ.
Так, за умовами зазначеного договору, 01 квітня 2019 року позивач (гарант) видав банківську гарантію № 5338/19-ГВ від 01 квітня 2018 року на користь бенефіціара - КП ««Київжитлоспецексплуатація», з метою забезпечення виконання Боржником/принципалом ТОВ «Укртеплобудіндустрія» договору підряду №19/І148/КР6К від 02 квітня 2019 року.
Договір підряду був укладений в результаті визнання ТОВ «Укртеплобудіндустрія» переможцем процедури публічної закупівлі, проведеної КП «Київжитлоспецексплуатація», по об`єкту: «45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація «Капітальний ремонт 6-го корпусу ДОК «Джерело» за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Інститутська, 48» (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013)» та відповідно до Повідомлення про намір укласти договір від 22 березня 2019 року, оприлюдненого на офіційному сайті http://prozorro.gov.ua (посилання на тендер: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-02-15-000805-c) оголошення у ЦБД № UA-2019- 02-15-000805-с.
Позивач надав на користь КП «Київжитлоспецексплуатація» безвідкличну та безумовну Банківську гарантію № 5338/19-ГВ від 01 квітня 2019 року та прийняв на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити на його користь гарантійну суму, в розмірі 223 915,03 грн. протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання гарантом письмової вимоги бенефіціара про невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором.
Позивач вказував, що гарантією передбачено, що письмова вимога бенефіціара повинна бути підписана уповноваженою особою бенефіціара, скріплена печаткою бенефіціара та відправлена на поштову адресу гаранта: Україна, 03061, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д.
Також передбачено, що гарант має право відмовити бенефіціару в задоволенні його вимог у разі, якщо вимога по гарантії надана гаранту після закінчення строку дії гарантії.
Гарантією передбачено, що строк дії цієї гарантії: з 01 квітня 2019 року по 30 травня 2019 року включно.
25 березня 2019 року між позивачем та відповідачем, як поручителем, укладено договір поруки № 5538/19-ГВ-П, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором/гарантом за належне виконання взятих на себе зобов`язань, що випливають з договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року.
Вказано, що 30 травня 2019 року позивач отримав від бенефіціара вимогу про повернення банківської гарантії №062/15/1/03-2265 від 29 травня 2019 року.
Бенефіціар вимагав, відповідно до гарантії, сплатити протягом 3 (трьох) робочих днів гарантійну суму в розмірі 223915,03 грн, у зв?язку з тим, що принципал ТОВ «Укртеплобудіндустрія» не виконав свої зобов?язання за договором підряду №19/І148/КР6К від 02 квітня 2019 року, зокрема не виконав роботи в визначений договором строк - до 30 травня 2019 року.
Вимога мала належне правове представлення, відповідала умовам гарантії та отримана гарантом в межах строку дії гарантії. У зв?язку з чим, 05 червня 2019 року позивач виконав умови гарантії та сплатив бенефіціару КП «Київжитлоспецексплуатація» гарантійну суму - 223 915,03 грн.
06 червня 2019 року позивачем направлено ТОВ «Укртеплобудіндустрія» повідомлення - вимогу про отримання письмової вимоги по банківській гарантії від 01 квітня 2019 року № 5338/19-ГВ бенефіціара та про сплату гаранту гарантійної суми.
ТОВ «Укртеплобудіндустрія», у відповідь на вимогу банку, 10 червня 2019 року надало до банку гарантійний лист № 150 від 10 червня 2019 року про те, що гарантує повернення коштів у розмірі 223 915,03 грн після підписання остаточних актів виконання робіт.
Проте в порушення наданих гарантій боржник банку гарантійну суму не сплатив, жодного заперечення щодо отриманої вимоги не надав, з пропозицією щодо врегулювання питання про відшкодування гарантійної суми не звертався.
Умовами договору гарантії передбачено обов`язок принципала відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати, зокрема суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках передбачених гарантією; збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; судові витрати, понесені гарантом за гарантією. Крім того, договором гарантії передбачено відповідальність за порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.
Таким чином, в зв`язку з невиконанням боржником/принципалом гарантійних зобов`язань, позивач, за умовами договору поруки № 5338/19-ГВ-П від 25 березня 2019 року, набув права вимагати від відповідача, як поручителя, виконання цих зобов`язань.
На виконання умов договору поруки відповідачу позивачем було направлено вимогу про відшкодування гаранту сплаченої гарантійної суми.
Позивач посилався на те, що на момент звернення з позовом до суду ОСОБА_1 , ані як керівник боржника, ані як поручитель за договором поруки, не виконала своє зобов`язання та не відшкодувала банку сплачену гарантійну суму.
Враховуючи викладене, позивач АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача фактично сплачену за гарантією суму у розмірі 223 915,03 грн, пеню в розмірі 14 618,89 грн та судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 3594, 12 грн.
Заочним рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 грудня 2021 року позовні вимоги АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк інвестицій та заощаджень» 223 915, 03 грн заборгованості за гарантією, 14 618, 89 грн пені, 3 594 грн судового збору, всього 242 127,92 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Так, апелянт вказує, що за 30 грудня 2022 року Київською обласною прокуратурою внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за фактом підроблення документів, а саме: договору надання банківської гарантії №5338/1-ГВ від 25 березня 2019 року та договору поруки №5538/19-ГВ-П від 25 березня 2019 року.
Разом з тим, апелянт вказує, що суд першої інстанції неналежно оцінив надані докази щодо не підписання відповідачем договору поруки та не врахував її заперечення.
Вважає, що суд першої інстанції для встановлення дійсних обставин справи та з метою підтвердження чи спростування факту підписання ОСОБА_1 договору поруки мав призначити почеркознавчу експертизу.
Наголошуючи, що ОСОБА_1 не підписувала договору поруки, він є неукладеним, а відтак зобов`язань перед позивачем вона не має, в апеляційній скарзі представник апелянта ОСОБА_2. просить скасувати оскаржуване заочне рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Банк інвестицій та заощаджень».
12 квітня 2023 року на адресу апеляційного суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив від представника АТ «Банк інвестицій та заощаджень» - адвоката Єфремової І.В., однак такий відзив подано з порушенням строку, передбаченого ухвалою Київського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 06 березня 2023 року. Зазначену ухвалу АТ «Банк інвестицій та заощаджень» було направлено на електронну адресу, яку вказано й у відзиві, 15 березня 2023 року (а.с.41, т. 2).
Разом з тим, представник АТ «Банк інвестицій та заощаджень» - адвокат Єфремової І.В. у відзиві не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на подання такого відзиву.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про неповажність причин пропуску строку на подання відзиву, а тому даний відзив не може бути врахований судом.
При апеляційному розгляді справи представник відповідача у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про залишення поданого АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» позову з підстав та мотивів, викладених в апеляційній скарзі. 
Представник позивача АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» - Єфремова І.В. заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції просила залишити без змін, оскільки доводи, на які посилається апелянт не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків, викладених у рішенні суду. Вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства. 
Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились. 
У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що 25 березня 2019 року між позивачем (гарант) та ТОВ «Укртеплобудіндустрія» (принципал) укладено договір про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ (далі - договір гарантії), відповідно до якого гарант зобов`язувався надати за заявою принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору, а саме: договору, що буде укладений між КП «Київжитлоспецексплуатація» (бенефіціар) та принципалом, який став переможцем конкурсних торгів на закупівлю «45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація «Капітальний ремонт 6-го корпусу ДОК «Джерело» за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Інститутська, 48» (а.с.15-17, т.1).
Відповідно до пункту 3.4.1 договору гарантії, принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів за гарантією на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати, (включаючи, але не обмежуючись наступними): а) суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках передбачених гарантією; б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; в) судові витрати, понесені гарантом за гарантією.
На підставі вказаного договору гарантії, 01 квітня 2019 року позивач видав банківську гарантію № 5338/19-ГВ від 01 квітня 2019 року (далі - гарантія) на користь бенефіціара - КП «Київжитлоспецексплуатація» з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Укртеплобудіндустрія» за договором підряду по вказаному вище об`єкту будівництва зв строком дії з 01 квітня 2019 року до 30 травня 2019 року включно (а.с. 18, т.1).
Відповідно до умов гарантії, гарант цим безвідклично та безумовно зобов`язався виплатити бенефіціару на реквізити бенефіціара, що вказані в гарантії, за першою письмовою вимогою, повну суму цієї гарантії, що складає: 223 915,03 грн протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання гарантом письмової вимоги бенефіціара про невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором підряду.
Гарантією передбачено, що письмова вимога бенефіціара повинна бути підписана уповноваженою особою бенефіціара, скріплена печаткою бенефіціара та відправлена на поштову адресу гаранта: Україна, 03061, м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д. Гарант має право відмовити бенефіціару в задоволенні його вимог, якщо вимога по гарантії надана банку-гаранту після закінчення строку дії гарантії.
Умовами гарантії також передбачено, що зобов`язання гаранта за цією гарантією припиняються у разі: 1) сплати бенефіціару загальної суми цієї гарантії; 2) закінчення строку, на який видана гарантія; 3) відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією.
25 березня 2019 року між позивачем та відповідачем, як поручителем, укладено договір поруки № 5538/19-ГВ-П від 25 травня 2019 року, згідно якого поручитель поручається перед кредитором (гарантом) за належне виконання ТОВ «Укртеплобудіндустрія» взятих на себе зобов`язань, що випливають з договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року (а.с.19-21, т.1).
За умовами пункту 1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором /гарантом за належне виконання ТОВ «Укртеплобудіндустрія» (боржник/принципал) взятих на себе зобов?язань, що витікають з договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року, укладеного між кредитором/гарантом та боржником/принципалом, а саме: протягом 2(двох) банківських днів з моменту сплати кредитором / гарантом грошових коштів за банківською гарантією забезпечення виконання зобов`язань № 5338/19-ГВ на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), та отримання від кредитора/гаранта відповідної вимоги, відшкодувати кредитору/гаранту в повному обсягу витрати(включаючи, але не обмежуючись наступними): а) суми, фактично сплачені кредитором/гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією, в межах загальної суми відповідальності кредитора/гаранта за гарантією, що складає 223 915,03 грн.; б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; в) судові витрати, понесені кредитором/гарантом за гарантією.
Пунктами 1.2., 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором/гарантом у повному обсязі. Боржник/принципал і поручитель відповідають перед кредитором/гарантом, як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора/гаранта вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від боржника/принципала та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання боржником/принципалом будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні боржником/принципалом зобов`язань в цілому.
Відповідно до пункту 1.4. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором/гарантом за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.
Згідно пункту 2.1. договору поруки, кредитор/гарант набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що випливає із договору гарантії при умові, якщо в установлений договором гарантії строк виконання боржником/принципалом зобов`язання не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання боржника/принципала.
Згідно з п. 3.1. договору поруки №5338/19-ГВ-П від 25 березня 2019 року, сторони обумовили, що поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує кредитору/гаранту пеню від загальної суми заборгованості боржника/принципала по договору гарантії у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість боржника/принципала.
30 травня 2019 року КП «Київжитлоспецексплуатація», як бенефіціар за гарантією, в межах строку дії гарантії звернулось до позивача з письмовою вимогою № 062/15/1/03-2265 про сплату гарантійної суми у розмірі 223915 грн. на підставі гарантії протягом 3 робочих днів від дати отримання повідомлення, у зв`язку з тим, що принципал не виконав свої зобов`язання за договором підряду (а.с. 22, т.1).
За змістом вказаної вимоги, бенефіціар зазначив, що 28 травня 2019 року працівниками КП «Київжитлоспецексплуатація» відбулась перевірка стану виконання робіт ТОВ «Укртеплобудіндустрія» за договором підряду, за результатами якої було виявлено невиконання робіт у визначений договором строк, а саме: до 30 травня 2019 року, що листом від 17 травня 2019 року № 062/15/1/22-2086 КП «Київжитлоспецексплуатація» зверталося до товариства із повідомленням про невиконання умов договору підряду, однак таке звернення не дало результатів (а.с. 22-23, т.1).
До вказаної вимоги бенефіціар долучив акт обстеження від 28 травня 2019 року, яким зафіксовано, що роботи, визначені у кошторисній документації до договору підряду не виконані у повному обсязі, виявлені численні недоліки та порушений строк виконання робіт, передбачений пунктом 2.1 договору підряду (а.с. 30-31), вимогу до відповідача, як директора ТОВ «Укртеплобудіндустрія» про своєчасне виконання ремонтних робіт (а.с. 26, т.1).
05 червня 2019 року позивач виконав умови гарантії та сплатив бенефіціару гарантійну суму - 223915,03 грн, що підтверджується даними платіжного доручення № 203079 від 05 червня 2019 року (а.с.32, т.1).
06 червня 2019 року позивачем направлено ТОВ «Укртеплобудіндустрія» повідомлення - вимогу № 03-1/2-1/3130 про отримання письмової вимоги по банківській гарантії від 01 квітня 2019 року № 5338/19-ГВ бенефіціара та про сплату гаранту гарантійної суми (а.с. 33-34, т.1).
У відповідь на зазначену вимогу, ТОВ «Укртеплобудіндустрія» 10 червня 2019 року надало до банку гарантійний лист № 150 про те, що гарантує повернення коштів в розмірі 223 915,03 грн. після підписання остаточних актів виконання робіт за формами КБ-2,КБ-3 КП «Київжитлоспецексплуатація» (а.с. 36, т.1).
20 серпня 2019 року позивач, у відповідності до вимог 2.1. договору поруки, направив відповідачу, як поручителю, вимогу за № 05-1/2/4906 про відшкодування гаранту сплаченої гарантійної суми згідно з банківською гарантією № 5338/19-ГВ від 01 квітня 2019 року. Заявлена до відшкодування сума складається з 223915,03 грн. заборгованості по основному зобов`язанню за договором гарантії та 14618,89 грн. нарахованої станом на 19 липня 2019 року пені (а.с. 37-39, 40, т.1).
Повідомлення відправлене за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 цінним листом з описом вкладення (а.с. 40,41, т.1).
Відповідач допустила неналежне виконання умов, визначених змістом зобов`язання.
Станом на 19 липня 2019 року, сума заборгованості ТОВ «Укртеплобудіндустрія», згідно договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року, становить 223915,03 грн. та 14618,89 грн. нарахованої пені. Відповідно така ж сума заборгованості підлягає відшкодуванню за договором поруки.
Вказана обставина підтверджується даними розрахунків заборгованості № 4873 від 19 серпня 2019 року, наданих позивачем (а.с. 46,47, т.1).
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що позивач, після одержання вимоги від КП «Київжитлоспецексплуатація», розглянув її та встановив її відповідність та відповідність доданих до неї документів умовам гарантії, а тому здійснив гарантійну виплату на користь бенефіціара за договором гарантії.
ТОВ «Укртеплобудіндустрія» зобов`язане було відшкодувати позивачу сплачену суму гарантії протягом двох банківських днів після отримання вимоги від позивача. Проте зобов`язання по сплаті коштів виконані не були.
Таке забезпечення було встановлене у виді поруки, за яким відповідач, як поручитель за договором поруки № 5538/19-ГВ-П від 25 травня 2019 року, поручилася перед позивачем за належне виконання ТОВ «Укртеплобудіндустрія» взятих на себе зобов`язань, що випливають з договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року.
Районним судом передбачених статтею 559 ЦК України підстав для припинення поруки встановлено не було. Разом з тим, суд першої інстанції виснував, що матеріали справи не містять доказів виконання боржником основного зобов`язання, позов до поручителя пред`явлено в межах встановлених законодавством строків, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Укртеплобудіндустрія» перебуває в процесі припинення, проте запис про припинення боржника відсутній.
На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з поручителя заборгованості за гарантією є доведеними.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про задоволення позову відповідає з огляду на наступне.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до статті 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 564 ЦК України передбачено, що після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.
Відповідно до частини 1 статті 569 ЦК України, гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.
Відповідно до статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Статтею 559 ЦК України визначено підстави та умови припинення поруки.
Зокрема, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання .
Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.
Крім того, порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.
Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2019 року між позивачем (гарант) та ТОВ «Укртеплобудіндустрія» (принципал) укладено договір про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ (далі - договір гарантії), відповідно до якого гарант зобов`язувався надати за заявою принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору, а саме: договору, що буде укладений між КП «Київжитлоспецексплуатація» (бенефіціар) та принципалом, який став переможцем конкурсних торгів на закупівлю «45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація «Капітальний ремонт 6-го корпусу ДОК «Джерело» за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Інститутська, 48» (а.с.15-17, т.1).
Відповідно до пункту 3.4.1 договору гарантії, принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів за гарантією на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати, (включаючи, але не обмежуючись наступними): а) суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках передбачених гарантією; б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; в) судові витрати, понесені гарантом за гарантією.
На підставі вказаного договору гарантії, 01 квітня 2019 року позивач видав банківську гарантію № 5338/19-ГВ від 01 квітня 2019 року (далі - гарантія) на користь бенефіціара - КП «Київжитлоспецексплуатація» з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Укртеплобудіндустрія» за договором підряду по вказаному вище об`єкту будівництва зв строком дії з 01 квітня 2019 року до 30 травня 2019 року включно (а.с. 18, т.1).
Відповідно до умов гарантії, гарант цим безвідклично та безумовно зобов`язався виплатити бенефіціару на реквізити бенефіціара, що вказані в гарантії, за першою письмовою вимогою, повну суму цієї гарантії, що складає: 223 915,03 грн протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання гарантом письмової вимоги бенефіціара про невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором підряду.
Гарантією передбачено, що письмова вимога бенефіціара повинна бути підписана уповноваженою особою бенефіціара, скріплена печаткою бенефіціара та відправлена на поштову адресу гаранта: Україна, 03061, м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д. Гарант має право відмовити бенефіціару в задоволенні його вимог, якщо вимога по гарантії надана банку-гаранту після закінчення строку дії гарантії.
Умовами гарантії також передбачено, що зобов`язання гаранта за цією гарантією припиняються у разі: 1) сплати бенефіціару загальної суми цієї гарантії; 2) закінчення строку, на який видана гарантія; 3) відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією.
25 березня 2019 року між позивачем та відповідачем, як поручителем, укладено договір поруки № 5538/19-ГВ-П від 25 травня 2019 року, згідно якого поручитель поручається перед кредитором (гарантом) за належне виконання ТОВ «Укртеплобудіндустрія» взятих на себе зобов`язань, що випливають з договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року (а.с.19-21, т.1).
За умовами пункту 1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором /гарантом за належне виконання ТОВ «Укртеплобудіндустрія» (боржник/принципал) взятих на себе зобов?язань, що витікають з договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року, укладеного між кредитором/гарантом та боржником/принципалом, а саме: протягом 2(двох) банківських днів з моменту сплати кредитором / гарантом грошових коштів за банківською гарантією забезпечення виконання зобов`язань № 5338/19-ГВ на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), та отримання від кредитора/гаранта відповідної вимоги, відшкодувати кредитору/гаранту в повному обсягу витрати(включаючи, але не обмежуючись наступними): а) суми, фактично сплачені кредитором/гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією, в межах загальної суми відповідальності кредитора/гаранта за гарантією, що складає 223 915,03 грн.; б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; в) судові витрати, понесені кредитором/гарантом за гарантією.
Пунктами 1.2., 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором/гарантом у повному обсязі. Боржник/принципал і поручитель відповідають перед кредитором/гарантом, як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора/гаранта вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від боржника/принципала та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання боржником/принципалом будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні боржником/принципалом зобов`язань в цілому.
Відповідно до пункту 1.4. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором/гарантом за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.
Згідно пункту 2.1. договору поруки, кредитор/гарант набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що випливає із договору гарантії при умові, якщо в установлений договором гарантії строк виконання боржником/принципалом зобов`язання не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання боржника/принципала.
Згідно з п. 3.1. договору поруки №5338/19-ГВ-П від 25 березня 2019 року, сторони обумовили, що поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує кредитору/гаранту пеню від загальної суми заборгованості боржника/принципала по договору гарантії у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість боржника/принципала.
30 травня 2019 року КП «Київжитлоспецексплуатація», як бенефіціар за гарантією, в межах строку дії гарантії звернулось до позивача з письмовою вимогою № 062/15/1/03-2265 про сплату гарантійної суми у розмірі 223915 грн. на підставі гарантії протягом 3 робочих днів від дати отримання повідомлення, у зв`язку з тим, що принципал не виконав свої зобов`язання за договором підряду (а.с. 22, т.1).
За змістом вказаної вимоги, бенефіціар зазначив, що 28 травня 2019 року працівниками КП «Київжитлоспецексплуатація» відбулась перевірка стану виконання робіт ТОВ «Укртеплобудіндустрія» за договором підряду, за результатами якої було виявлено невиконання робіт у визначений договором строк, а саме: до 30 травня 2019 року, що листом від 17 травня 2019 року № 062/15/1/22-2086 КП «Київжитлоспецексплуатація» зверталося до товариства із повідомленням про невиконання умов договору підряду, однак таке звернення не дало результатів (а.с. 22-23, т.1).
До вказаної вимоги бенефіціар долучив акт обстеження від 28 травня 2019 року, яким зафіксовано, що роботи, визначені у кошторисній документації до договору підряду не виконані у повному обсязі, виявлені численні недоліки та порушений строк виконання робіт, передбачений пунктом 2.1 договору підряду (а.с. 30-31), вимогу до відповідача, як директора ТОВ «Укртеплобудіндустрія» про своєчасне виконання ремонтних робіт (а.с. 26, т.1).
05 червня 2019 року позивач виконав умови гарантії та сплатив бенефіціару гарантійну суму - 223915,03 грн, що підтверджується даними платіжного доручення № 203079 від 05 червня 2019 року (а.с.32, т.1).
06 червня 2019 року позивачем направлено ТОВ «Укртеплобудіндустрія» повідомлення - вимогу № 03-1/2-1/3130 про отримання письмової вимоги по банківській гарантії від 01 квітня 2019 року № 5338/19-ГВ бенефіціара та про сплату гаранту гарантійної суми (а.с. 33-34, т.1).
У відповідь на зазначену вимогу, ТОВ «Укртеплобудіндустрія» 10 червня 2019 року надало до банку гарантійний лист № 150 про те, що гарантує повернення коштів в розмірі 223 915,03 грн. після підписання остаточних актів виконання робіт за формами КБ-2,КБ-3 КП «Київжитлоспецексплуатація» (а.с. 36, т.1).
20 серпня 2019 року позивач, у відповідності до вимог 2.1. договору поруки, направив відповідачу, як поручителю, вимогу за № 05-1/2/4906 про відшкодування гаранту сплаченої гарантійної суми згідно з банківською гарантією № 5338/19-ГВ від 01 квітня 2019 року. Заявлена до відшкодування сума складається з 223915,03 грн. заборгованості по основному зобов`язанню за договором гарантії та 14618,89 грн. нарахованої станом на 19 липня 2019 року пені (а.с. 37-39, 40, т.1).
Повідомлення відправлене за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 цінним листом з описом вкладення (а.с. 40,41, т.1).
Відповідач допустила неналежне виконання умов, визначених змістом зобов`язання.
Станом на 19 липня 2019 року, сума заборгованості ТОВ «Укртеплобудіндустрія», згідно договору про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ від 25 березня 2019 року, становить 223915,03 грн. та 14618,89 грн. нарахованої пені. Відповідно така ж сума заборгованості підлягає відшкодуванню за договором поруки.
Вказана обставина підтверджується даними розрахунків заборгованості № 4873 від 19 серпня 2019 року, наданих позивачем (а.с. 46,47, т.1).
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на належним чином встановлених обставинах справи, відповідають наявним у матеріалах справи доказам та правильному застосуванню норм матеріального права. Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач, отримавши вимогу бенефіціара, перевірив її відповідність умовам договору гарантії та здійснив гарантійну виплату, після чого у ТОВ «Укртеплобудіндустрія» виник обов`язок відшкодувати сплачену суму, який виконаний не був. Також суд першої інстанції правильно встановив, що виконання зазначеного зобов`язання було забезпечене договором поруки, а передбачених законом підстав для припинення поруки не встановлено. 
Крім того, матеріали справи не містять доказів виконання боржником основного зобов`язання, позов до поручителя пред`явлено у межах установленого законом строку, а перебування ТОВ «Укртеплобудіндустрія» у стані припинення за відсутності запису про його припинення не свідчить про припинення його зобов`язань. Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Укртеплобудіндустрія» перебуває в процесі припинення, проте запис про припинення боржника відсутній. 
Разом з тим, звертаючись із апеляційною скаргою сторона відповідача посилалася на те, що ОСОБА_1 не підписувала договору поруки, він є неукладеним, а відтак зобов`язань перед позивачем вона не має.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с. 144-151, т.2).
10 липня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов висновок експерта від 18 березня 2025 року №1949/24-32 за результатами проведення почеркознавчу експертизу разом з матеріалами цивільної справи №371/1108/19.
Відповідно до вказаного висновку експерта відсутність однозначної оцінки, як збіжностей, так і розбіжностей виявлених почеркових ознак, не надало можливість вирішити питання ні в категоричній, ні імовірній формі.
Отже, вирішити питання ухвали «1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у документі Договір - про надання банківської гарантії № 5338/19-ГВ (далі - договір гарантії), відповідно до якого гарант зобов`язувався надати за заявою принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору, а саме: договору, що буде укладений між КП "Київжитлоспецексплуатація" (беніфіціар) та принципалом, який став переможцем конкурсних торгів на закупівлю 45453000-7 Капітальний ремонт реставрація "Капітальний ремонт 6-го корпусу ДОК "Джерело" за адресою: Київська область, м. Буча вул. Інститутська, 48" від 25 березня 2019 року у графі "Принципал", яка розташована в нижньому правому куті документа на аркуші 1, у графі «Принципал», яка розташована в нижньому правому куті документа на аркуші 2, у графі «Принципал», яка розташована в нижньому правому куті документа на аркуші 3, у параграфі 8 Реквізити та підписи сторін у графі «Директор»?
2. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у документі догові поруки № 5538/19-ГВ-П від 25 березня 2019 року у графі «Поручитель», як розташована в нижньому правому куті документа на аркуші 1, у графі «Поручитель», яка розташована в нижньому правому куті документа на аркуші 2, у графі: «Поручитель», яка розташована в нижньому правому куті документа на аркуші 2, у графі «Поручитель»?» - не виявляється за можливе.
22 жовтня 2025 року ухвалою Київського апеляційного суду призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу (а.с. 191-198, т.3).
25 грудня 2025 року на адресу апеляційного суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів (а.с. 201-203, т.3).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року матеріали справи № 371/1108/21 для виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року надано в розпорядження експерта (а.с. 218-222).
09 березня 2026 року на адресу апеляційного суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист із рахунком № 896 від 26 лютого 2026 року на оплату вартості проведення експертизи № 1464/26-32 для скерування платнику (відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року - ОСОБА_1 ) (а.с. 6-7, т.4).
Вказаний супровідний лист із додатком був направлений представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» (а.с. 9, т.4). Та був отриманий стороною відповідача 10 березня 2026 року о 11:11:17 засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» (а.с. 10, т.4).
28 травня 2026 року на адресу апеляційного суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист та матеріали даної цивільної справи (а.с. 18, т.4).
Зі змісту вказаного супровідного листа вбачається, що станом на 22 травня 2026 року відомості щодо сплати експертизи № 1464/26-32 у відділі бухгалтерського обліку та звітності КНДІСЕ відсутні.
Відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, через несплату вартості дослідження, у порядку, передбаченому чинним законодавством, ухвала суду від 26 січня 2026 року залишена без виконання, експертне провадження № 1464/26-32 закрито.
У відповідності до положень статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 ухилилася від участі у проведенні експертизи шляхом нездійснення оплати її вартості.
Вказані обставини свідчать про те, що ТОВ ОСОБА_1 , яка є поручителем (принципалом), не було вжити заходів щодо оплати призначеної судом експертизи на користь КНДІСЕ, що унеможливило проведення призначеної судом експертизи.
Заперечуючи факт написання боргової розписки, відповідач ухилилася від проведення призначеної судом за її клопотанням додаткової судової почеркознавчої експертизи та не надала будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вжив усі можливі заходи для проведення експертизи, проте вона не проведена саме з вини відповідача, тому зазначені обставини вказують на ухилення позичальника від проведення експертизи.
Водночас відповідач не надала належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або підтверджували її заперечення проти позову. За таких обставин висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, а наведені ним фактичні обставини є доведеними, тоді як доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Наявні у матеріалах справи докази є достатніми і свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення. 
Заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 07 грудня 2021 року, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.
Повний текст рішення складено 17 липня 2026 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський
Судді : Т.Ц.Кашперська
В.О.Фінагеєв