Справа №295/4951/26
Категорія 38
2/295/3416/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді Перекупки І.Г.,
за участю секретаря судового засідання Городнюк Є.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.
23.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Богунського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 58270105 від 13.11.2021 в сумі 20 400 грн, 2 662,40 грн судового збору та 5 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Стислий виклад позиції позивача.
Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «ФК «Ірбіс» надало відповідачу 6 000 грн кредиту, однак він кредит і проценти не повернув. Право вимоги перейшло до позивача за договором факторингу. Заявлений борг складається з 6000 грн – заборгованість за тілом кредиту та 14 400 грн заборгованість за відсотками.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Перекупці І.Г.
08.04.2026 на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 13.04.2026 у справі № 295/4954/26 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
З огляду на належне повідомлення відповідача, його неявку без повідомлення причин, неподання відзиву, відсутність заперечень позивача проти заочного вирішення справи та наявність умов, передбачених статтею 280 ЦПК України, суд відповідно до статті 281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин із посиланням на докази.
13.11.2021 ТОВ «ФК «Ірбіс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 58270105, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За договором відповідач отримав 6 000 грн кредиту. Пільгова ставка становила 2 % на день у період з 13.11.2021 до 13.12.2021, стандартна 3 % на день у період з 14.12.2021 до 11.02.2021.
Розрахунок підтверджує нарахування в межах погодженого строку 14 400 грн. процентів: 3 600 грн за пільговою ставкою та 10 800 грн за стандартною ставкою. Доказів платежів матеріали справи не містять.
01.09.2025 ТОВ «ФК «Ірбіс» і ТОВ «ФК «Позика» уклали договір факторингу № 01092025/1. Акт приймання-передачі та витяг із реєстру прав вимог містять дані відповідача, номер договору і суму 20 400 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав договір від 02.01.2026, акт і детальний опис робіт на суму 5 500,00 грн.
Суд дослідив електронний договір № 58270105, умови щодо суми, строку та диференційованих процентних ставок, відомості про підписання договору одноразовим ідентифікатором, документи про перерахування 6 000 грн., розрахунок процентів за кожним погодженим періодом, договір факторингу № 01092025/1, акт приймання-передачі та витяг із реєстру прав вимог.
Витяг із реєстру прав вимог індивідуалізує боржника, номер і дату кредитного договору та склад переданої вимоги. Договір факторингу й акт приймання-передачі у взаємному зв`язку підтверджують безперервність переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог, а кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтями 76, 80, 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу та достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності за своїм внутрішнім переконанням.
За статтями 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 629 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів, мають виконуватися належним чином у встановлений строк, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статті 205, 207, 626, 627, 638, 639 ЦК України допускають укладення договору в електронній формі. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.
Відповідно до статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції та її прийняття, а моментом підписання може бути використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
За статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа та його допустимість як доказу не можуть заперечуватися виключно через електронну форму.
За змістом статей 1048, 1049, 1054, 1056 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит у строк та в порядку, встановлених договором, і сплатити проценти, розмір, тип та порядок сплати яких визначаються договором.
Неподання відзиву не є безумовним визнанням позову та не звільняє позивача від обов`язку довести підстави й розмір кожної заявленої вимоги. Тому суд перевіряє належність, допустимість, достовірність і взаємну узгодженість договору, документів про видачу коштів, розрахунку заборгованості та документів про перехід права вимоги.
Електронний договір і документи про переказ коштів підтверджують укладення договору та надання відповідачці 4 200 грн. Розрахунок процентів узгоджується з погодженими ставками і строком кредитування.
Відповідно до статей 512, 516, 1077, 1079, 1082 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, зокрема за договором факторингу. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу.
Відповідач доказів погашення або контррозрахунку не подав. Тому 6 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 14 400 грн заборгованості за відсотками підлягають стягненню.
Щодо судових витрат.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662, 40 грн.
Щодо судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу в сумі 5 500 грн, суд зауважує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
За таких обставин суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 500 грн є завищеними та неспівмірними із незначною складністю справи; обмеженим обсягом процесуальних документів, та, в цілому, становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір до 3 000 грн.
Заходи забезпечення позову або доказів судом не вживалися.
Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 178, 247, 259, 263, 265, 268, 274, 281, 284, 288, 352, 354 ЦПК України, статтями 11, 205, 207, 509, 512, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1056, 1077, 1079, 1082 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за кредитним договором № 58270105 від 13.11.2021 у розмірі 20 400 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що в сумі складає 26 062, 40 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ 39493634.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.Г. Перекупка