Справа № 489/3990/26 
Провадження № 3/489/939/26

Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова
іменем України
13 липня 2026 року місто Миколаїв
Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 653351 від 30.04.2026, 30.04.2026 о 01:38 год в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 126, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 "а" ПДР України, керувала транспортним засобом "KIA СERATО", д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, встановленого висновком лікаря КНП "МОЦПЗ" МОР № 516 від 30.04.2026, згідно з яким ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,01 проміле алкоголю в крові).
ОСОБА_1 у судові засідання 02.06.2026, 17.06.2026 та 13.07.2026 жодного разу не з`явилася, письмових заперечень проти протоколу не подавала. Про дати, час та місце судових засідань повідомлялася вчасно та належним чином судовими повістками, по телефону, смс-повідомленнями, повідомленнями в додатку «Вайбер» та оголошеннями на сайті судової влади. Таким чином, судом вжито достатніх та вичерпних заходів для виклику особи до суду для реалізації її права на захист від пред`явленого обвинувачення у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, реалізуючи яке ОСОБА_1 уклала договір із адвокатом Тулейбичем А.А. про надання правової допомоги від 16.06.2026 при розгляді даної справи.
Вирішуючи питання щодо можливості розгляду протоколу без участі ОСОБА_1 , суддя дійшов таких висновків.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». 
При цьому, особі відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялося особисто під час складення протоколу та засвідчено її підписом, а також підтверджується неодноразовими викликами суду та надісланою до суду заявою ОСОБА_1 від 02.06.2026.
Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.
Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, неодноразову неявку особи до суду та відсутність фактичних даних про поважність її неявки тричі до суду, факт залучення нею захисника та надання останнім докладних заперечень проти протоколу, суддя доходить висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.
У судовому засіданні 13.07.2026 захисник, який 17.06.2026 ознайомився з матеріалами справи та отримав копії відеозаписів, подав письмові заперечення проти протоколу та просив закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на тій підставі, що остання не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а лише знаходилася в ньому; не доведений у встановленому законодавством порядку факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не проводилося дослідження – газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі; відеофіксація факту спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та проведення її огляду на стан сп`яніння не здійснювалися безперервно, а наявні три фрагменти відеозаписів з відеореєстраторів поліцейських; наявні некоректні відомості щодо дати та часу запису на оптичний диск відеофайлу, на якому зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . 
Вислухавши захисника Тулейбича А.А., дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; тест № 136 від 30.04.2026; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 516 від 30.04.2026; повідомлення КНП «МОЦПЗ» МОР від 07.07.2026 № 01-1395; світлокопію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; світлокопію посвідчення ТУ НОМЕР_3 про проходження підвищення кваліфікації; переглянувши відеозаписи з відеореєстраторів поліцейських; довідку УПП в Миколаївській області), суддя дійшов таких висновків.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинення кожного з яких має наслідком настання адміністративної діяльності.
Згідно з п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 2,3,7,10,13,14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. Огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до вимог пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно з вимогами пунктів 2,3,6,8,13,14,15,16,19,20 Розділу ІІІ Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. Якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
З висновку лікаря КНП «МОЦПЗ» МОР №516 від 30.04.2026 слідує, що за результатами огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в закладі охорони здоров`я 30.04.2026 год о 02:05 год, тобто протягом двох годин з моменту керування автомобілем, було встановлено, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1,01 проміле алкоголю в крові. При цьому вказаний висновок лікаря ОСОБА_1 не оскаржувала, про що зазначив захисник у судовому засіданні. 
Також з доданих до матеріалів справи відеозаписів з відеореєстраторів поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейських спочатку на місці пройшла огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціального технічного засобу, який за результатами проведеного тесту мав цифрові показники 1,19 проміле алкоголю в крові, з якими особа не погодилася та, на пропозицію поліцейських, пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП "МОЦПЗ" МОР, за результатами якого лікарем був складений висновок про її перебування в стані алкогольного сп`яніння, який був доведений до відома ОСОБА_1 та була вручена останній його копія, у зв`язку з чим вона мала можливість його оскаржити, у випадку своєї незгоди з результатами проведеного огляду та висновком лікаря про її перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, з відеозаписів вбачається, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцейським було роз`яснено їй, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів проведеного огляду та роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується також змістом складеного протоколу про роз`яснення прав особі, який був підписаний ОСОБА_1 у відповідній його графі.
Також при складенні протоколу про адміністративне правопорушення особа ознайомилася з його змістом без будь-яких зауважень з приводу інкримінованого правопорушення, про що свідчить її підпис у відповідних графах протоколу, та не виклала жодних заперечень проти нього, зокрема щодо своєї незгоди з викладеними у ньому обставинами керування нею транспортним засобом, а також висновком лікаря про її перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, зміст відеозаписів свідчить про те, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах відповідно до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. При цьому тривалість та зміст відеозаписів дозволяють встановити повні та необхідні відомості щодо обставин керування особою транспортним засобом та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Також складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Особа в тексті протоколу не виклала будь-яких заперечень проти інкримінованого їй правопорушення.
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. 
Надаючи оцінку доводам захисника про необхідність закриття провадження у справі з наведених вище підстав, суддя доходить таких висновків.
Суддя вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин, оскільки вказане підтверджується відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксований рух та зупинка автомобіля поліцейськими, та відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано, що одразу після зупинення вказаного автомобіля, до нього підійшли двоє поліцейських, які за кермом авто виявили саме ОСОБА_1 , яка на їхнє запитання про причини перебування на вулиці в комендантську годину відповіла, що дійсно керувала транспортним засобом та вже майже доїхала додому, тобто остання сама підтвердила поліцейським, що керувала автомобілем.
Крім того, з відеозаписів вбачається, що під час подальшого спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, виявлення ними ознак сп`яніння та подальша вимога ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я остання жодним чином не заперечувала тієї обставини, що саме вона є водієм та керувала автомобілем. Не заперечувала ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом і в закладі охорони здоров`я під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме як водієм.
Також після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодним чином не заперечувала викладених у ньому обставин того, що саме вона керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
За такого, факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом наявними в матеріалах справи доказами доведений поза розумним сумнівом. 
Щодо доводів сторони захисту про недоведення у встановленому законодавством порядку факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем через те, що в закладі охорони здоров`я не проводилося дослідження – газорідинна хроматографія з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі, суддя зазначає наступне.
Як зазначено вище, виходячи з положень ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Натомість, відповідно до вищевказаних положень Порядку, документом, яким встановлюється факт перебування особи в стані сп`яніння за наслідками проведення її огляду в закладі охорони здоров`я, є відповідний висновок лікаря.
При цьому, з досліджених відеозаписів, акту медичного огляду та висновку лікаря від 30.04.2026 слідує, що після доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я лікар, який пройшов підвищення кваліфікації з приводу діагностики станів сп`яніння та отримав відповідне посвідчення, здійснював огляд вказаного водія на стан алкогольного сп`яніння з допомогою спеціального технічного засобу (законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, який відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), що прямо відповідає вимогам п. 10 Порядку, та результат огляду становив 1,01 проміле алкоголю в крові. 
Крім того, з досліджених відеозаписів вбачається, що лікар також додатково проводив візуальний огляд ОСОБА_1 , направлений на встановлення стан сп`яніння останньої, внаслідок якого були виявлені вказані в акті медичного огляду почервоніння шкірних покривів, млява міміка, похитування, пальце-носова проба невпевнена з промахуванням, тремтіння повік. Також на запитання лікаря про останній час вживання алкоголю ОСОБА_1 повідомила, що вживала напередодні ввечері, тобто незадовго до вказаного у протоколі часу керування автомобілем о 01:38 год наступного дня.
Таким чином, за результатами огляду ОСОБА_1 з допомогою спеціального технічного засобу, який показав цифрове значення концентрації алкоголю у крові водія за наслідками проведеного дослідження, а також візуального огляду особи, лікар встановив факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що склав відповідний висновок, який був вручений останній особисто. При цьому, ОСОБА_1 не висловлювала будь-яких заперечень проти результатів свого огляду та складений лікарем висновок жодним чином не оскаржувала у встановленому законом порядку, а також не заперечувала встановленого факту перебування її у стані алкогольного сп`яніння під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з його змістом.
Натомість не може бути підставою для спростування висновку лікаря про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння невідібрання біологічного середовища ОСОБА_1 для проведення дослідження методом газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі, оскільки, по-перше, проведення такого дослідження є обов`язковим лише у випадку позитивного результату тесту, тобто здійснення огляду особи з використанням таких тестів, які не дають змоги встановити цифрове значення концентрації алкоголю в її крові. Проте, виходячи з досліджених вище матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався лікарем не з допомогою тестів, а з використанням спеціального технічного засобу, який за результатом здійсненого огляду мав цифровий показник 1,01 проміле алкоголю в крові, що, у свою чергу, свідчить про встановлення конкретного вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 за наслідками проведеного в закладі охорони здоров`я огляду.
По-друге, як зазначено вище, направлення та огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, зокрема і в закладі охорони здоров`я, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, і такий огляд є недійсним лише у випадку його проведення з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Проте, ні зміст ст. 266 КУпАП, ні Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, не містить жодних положень про необхідність здійснення будь-яких додаткових досліджень у випадку проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (п. 10).
За такого, суддя вважає доведеним встановлений лікарем у своєму висновку факт перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом.
З приводу тверджень сторони захисту про те, що відеофіксація факту спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та проведення її огляду на стан сп`яніння не здійснювалася безперервно, то суддя вважає їх неспроможними, оскільки з досліджених відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських встановлено, що кожен відеофайл містить безперервний запис обставин виявлення поліцейськими ОСОБА_1 за кермом автомобіля, направлення її на огляд до закладу охорони здоров`я, проведення її огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, наявність двох окремих відеозаписів пояснюється тим, що кожен з них був записаний на персональний нагрудний відеореєстратор кожного з двох поліцейських, які спілкувалися з ОСОБА_2 , направляли її до закладу охорони здоров`я на огляд та складали матеріали про адміністративне правопорушення. 
Також не заслуговують на увагу суду доводи захисника про те, що наявні некоректні відомості щодо дати та часу запису на оптичний диск відеофайлу з відеозаписом, зробленого відеореєстратором зі службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксований рух транспортного засобу, на якому рухалася ОСОБА_1 .
Порушення формальностей, на які звертає увагу захисник, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, жодним чином не зачіпають прав і свобод особи та мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Верховний Суд у постанові від 01.12.2020 у справі № 318/292/18 зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим.
Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
У свою чергу, в даній справі суддя вважає за необхідне дотриматися підходу, сформованого Верховним Судом, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.
За такого, названі доводи захисника не є слушними, оскільки вони не доводять істотних фундаментальних порушень прав і свобод ОСОБА_1 та не спростовують факту керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Навпаки на вказаному відеозаписі зафіксований момент руху автомобіля, на якому пересувалася ОСОБА_1 , та зупинка його поліцейськими.
Таким чином, вищевказані заперечення сторони захисту про невинуватість особи суддя розцінює як намагання ввести суд в оману стосовно обставин справи та обставин складання протоколу, а також намагання уникнути відповідальності за вчинене особою адміністративне правопорушення.
Також при прийнятті рішення суддя враховує, що адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, відносяться до правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вказане діяння.
Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. 
Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя
постановив:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Миколаїв. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя М.В. Гриненко