ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
14.09.2026 | Справа № 910/4168/26
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "І Джі Еф Трейдінг" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "І Джі Еф Трейдінг"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство "Банк Альянс"
про стягнення 272 483 828,80 грн
Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - АТ "Укргазвидобування") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "І Джі Еф Трейдінг" (далі - ТОВ "І Джі Еф Трейдінг") 272 483 828,80 грн, з яких: 133 200 000,00 грн - основний борг, 23886969,06 грн - інфляційні втрати, 68 940 078,42 грн - пеня, 7 088 495,40 грн - 3% річних, 16650000,00 грн - штраф, 18 431 960,55 грн - відшкодування збитків з 3 305 432,97 грн інфляційного збільшення та 980 892,40 грн 3% річних, посилаючись на неналежне виконання грошових зобов`язань за Індивідуальним договором №ПГ1002/3296-22 від 10.02.2022 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №ПГ/3295/34-22 від 10.02.2022 з урахуванням Додаткової угоди №1 від 25.05.2022 та Додаткової угоди №2 від 20.10.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.08.2026 відмовлено у задоволенні позову.
20.08.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просило стягнути з АТ "Укргазвидобування" 103000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
21.08.2026 через систему "Електронний суд" АТ "Укргазвидобування" подало заперечення на вказану заяву Відповідача, в якій вказувало на завищений та неспівмірний розмір витрат на професійну правничу допомогу останнього.
Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
18.05.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" подало заяву про стягнення з Позивача витрат Відповідача на професійну правничу допомогу.
Отже, докази, які підтверджують розмір судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги, були подані у строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК України.
У відповідності до статті 131^2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.
Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.
Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
На підтвердження вимоги про стягнення з Позивача витрат на правову допомогу у сумі 103 000,00 грн, Відповідачем було додано копії: Договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.12.2025, Додаткової угоди №4168 від 15.04.2026, Протоколу погодження договірної ціни №4168 від 15.04.2026, Рахунку-фактури №4168 від 17.08.2026, Акту приймання-передачі наданих послуг №4168 від 17.08.2026, Платіжної інструкції №1863 від 18.08.2026, Додатку №4 від 03.03.2026 до вказаного правочину, Акту прийому-передачі наданих послуг №4 від 16.06.2026, свідоцтва про право на зайняття Майструком Євгенієм Сергійовичем адвокатською діяльністю Серії КВ №000352 від 02.11.2018 та Ордеру серії АА №1524699 від 03.12.2025, виданого вищезазначеним адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально.
За змістом частини 3 статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
03.12.2025 між ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" (Клієнт) та адвокатом Майструком Є.С. (Адвокат) було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до пунктів 1.1.-1.3. якого Адвокат бере на себе зобов`язання забезпечити захист прав, свобод і законних інтересів Клієнта в судах загальної юрисдикції. Надати Клієнту консультації і роз`яснення з правових питань, складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення. Надання правової допомоги здійснюється у наступних формах: консультації; судове представництво; інші види послуг, які пов`язані з виконанням Договору.
Згідно з розділом 7 Договору гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим Договором (пункт 7.1.).
Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Протоколі погодження договірної ціни (пункт 7.2. Договору).
Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягненпя Адвокатом позитивного результату (пункт 7.3. Договору).
Гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок Адвоката відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг (пункт 7.4. Договору).
15.04.2026 між ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" (Клієнт) та адвокатом Майструком Є.С. (Адвокат) було укладено Додаткову угоду №4168 до Договору про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якої:
- пункт 1. У відповідності до вимог укладеного Договору про надання правової допомоги, Сторони вирішили, що Адвокатом надаються, а Клієнтом будуть отримані послуги з представництва прав та законних інтересів ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" по справі 910/4168/26;
- пункт 2. Сторони погодили, що об`єм послуг та їх вартість, які будуть надані Адвокатом в рамках п. 1 цієї Додаткової угоди, буде погоджений в Протоколі погодження договірної ціни. Вказаний протокол буде підставою для розрахунку вартості наданих послуг за цією Додатковою угодою.
- пункт 3. Вартість послуг Адвоката оплачуються Клієнтом в повному обсязі на підставі виставленого рахунку до 31 грудня 2026 року.
- пункт 4. Оплата послуг здійснюється на підставі рахунку-фактури, який направляється Адвокатом на адресу Клієнта. Оплата послуг не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом бажаного для Замовника результату.
- пункт 5. Оплата за надані послуги здійснюється виключно па розрахунковий рахунок Виконавця.
- пункт 6. Акт приймання-передачі наданих послуг мас бути укладений Сторонами не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту винесення судового рішення. Протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання Акту, Клієнт має право подати свої заперечення не вказаний Акт шляхом направлення відповідного листа на електронну адресу адвоката.
Також 15.04.2026 між сторонами було підписано та скріплено печатками Протокол погодження договірної ціни, в якому сторони погодили наступний об`єм послуг, їх вартість та одиницю виміру послуг:
1) підготовка документів по справі 910/4168/26 (клопотання, заяви, процесуальні документи, зустрічні позовні заяви, апеляційні, касаційні скарги) в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції - за один аркуш друкованого тексту кабінету "Електронний суд" - 3000,00 грн;
2) представництво прав та законних інтересів у суді першої інстанції - за одне судове засідання - 10 000,00 грн;
3) представництво прав та законних інтересів у суді апеляційної інстанції - за одне судове засідання - 15 000,00 грн;
3) представництво прав та законних інтересів у суді касаційної інстанції - за одне судове засідання 20 000,00 грн.
17.08.2026 між Адвокатом та Клієнтом було складено Акт прийому-передачі наданих послуг №4168 на загальну суму 103 000,00 грн:
1) підготовка документів по справі 910/4168/26 (клопотання, заяви, процесуальні документи, зустрічні позовні заяви) в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції - 21 аркуш - 63 000,00 грн (21 х 3 000,00 грн);
2) представництво прав та законних інтересів в суді першої інстанції - у засіданнях 19.05.2026, 09.06.2026, 23.06.2026, 28.07.2026 - 40 000,00 грн (4 х 10 000,00 грн).
Підписавши та скріпивши вказаний акт печатками, Адвокат та Відповідач засвідчили відсутність жодних претензій та зауважень щодо наданих послуг.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу частини 4 статті 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Водночас 17.08.2026 Майструком Є.С. було виставлено ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" рахунок-фактуру №4168 на суму 103 000,00 грн, який було повністю сплачено останнім, що підтверджується платіжною інструкцією №1863 від 18.08.2026.
Отже, вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання Адвокатом послуг з професійної правничої допомоги ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" у погодженому між ними розмірі 103 000,00 грн.
У частині 4 статті 129 ГПК України закріплено загальне правило розподілу судових витрат.
Проте у частині 5 наведеної норми ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 ГПК України.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
У пунктах 119, 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Висновки, аналогічні відображеним вище, також викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №910/1964/21.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У пункті 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 зазначено, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Таким чином, вирішуючи заяву/клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як було раніше встановлено судом, 17.08.2026 між Адвокатом та ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" було підписано та скріплено печатками Акт приймання-передачі наданих послуг №4168 на суму 103 000,00 грн.
Проаналізувавши зміст наданих послуг згідно вказаного Акту, суд дійшов висновку про те, що вартість участі в судових засіданнях у розмірі 10 000,00 грн за одне засідання є завищеною.
Також, на переконання суду, необґрунтованим є визначення вартості правничої допомоги, виходячи з кількості аркушів, а не зі змісту наданої правничої допомоги, викладеній у процесуальних документах, та як викладена правова позиція вплинула на результат вирішення спору у судовій справі.
Таким чином, на думку суду, співрозмірною, обґрунтованою, розумною та пропорційною ціною за послугу щодо участі в судових засіданнях є 4 000,00 грн (за одне засідання) та 30 000,00 грн за подання процесуальних документів по справі.
Отже, на думку суду, обґрунтований розмір витрат Відповідача на професійну правничу допомогу становить 46 000,00 грн (участь в судових засіданнях - 16 000,00 грн (4 х 4 000,00 грн), подання процесуальних документів по справі - 30 000,00 грн.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову було відмовлено повністю, виходячи з положень статті 129 ГПК України, судові витрати ТОВ "І Джі Еф Трейдінг" покладаються на АТ "Укргазвидобування" у розмірі 46 000,00 грн.
Керуючись статтями 123-129, 221, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "І Джі Еф Трейдінг" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "І Джі Еф Трейдінг" (01010, місто Київ, вулиця Князів Острозьких, будинок 23, поверх 4, офіс 3/4; ідентифікаційний код: 40314999) 46 000 (сорок шість тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | Сергій МУДРИЙ