Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
Справа № 695/1278/26 
номер провадження 2/695/1860/26

28 серпня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі
судді Апанасенко К.І.,
за участю секретаря судового засідання Козлова Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
УСТАНОВИВ:
Позивач Товариствj з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 20 695,50 грн.
Позов мотивує тим, що 10.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 6462571. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав, не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитом. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» суму заборгованості за кредитним договором, судові витрати та витрати на правову допомогу.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, але в позові просив здійснювати розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву від неї на адресу суду не надходило, судові повістки отримала.
Отже, відповідач належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до положень статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справу, про що вказано в позовній заяві, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
10.11.2025 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії (надійний) № 6462571.
Згідно з договором № 6462571 від 10.11.2025 його укладення здійснено за допомогою ІКС товариства шляхом реєстрації на сайті та створення особистого кабінету.
Згідно з розділом 2 договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит в сумі 9000 грн на 365 днів, зі сплатою фіксованої ставки 0,95% в день та комісією за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту – 1552,50 грн. 
Дата повернення кредиту 09.11.2026, неустойка – 450 грн день.
Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 380621) та достатні дані щодо особи ОСОБА_1 , зокрема номер паспорта, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну адресу, рахунок НОМЕР_1 .
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "monobank" за згодою ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2  персональні данні останньої в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис НОМЕР_3 – 10.11.2025 о 16:04:09, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 6462571 від 10.11.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9000,00 за посередництвом АТ «ЮНЕКС БАНК» (ЄДРПОУ - 20023569) в рамках договору про організацію переказу коштів на картки отримувачів №03 від 21.03.2024 р.,, так як переказ коштів з банківського рахунку Кредитодавця на банківську картку/електронний платіжний засіб фізичної особи технічно неможливий. (Платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему). Наведене вище, підтверджується Довідкою АТ «ЮНЕКС БАНК» про успішне проведення платіжної операції № 035940254060 про переказ коштів в розмірі 9000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 .
Отже, з урахуванням встановлених судом обставин укладення договору позики та досліджених судом доказів в їхній сукупності та взаємозв`язку суд вважає доведеним виконання обов`язків позикодавцем ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» із перерахування коштів ОСОБА_1 на суму 9000 грн.
Згідно з поданими ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунком боргу у ОСОБА_1 станом на день подачі позову наявна заборгованість за договором № 6462571 у розмірі 20 695,50 грн, яка складається з 9000 грн – тіло кредиту, 5643 грн – проценти, 4500 грн – неустойка, 1552,50– комісія.
Вирішуючи правовий спір між сторонами, що виник, суд керується такими нормами права.
Положеннями статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 вказаного Закону ).
Статтею 12 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронна ідентифікація – це процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір № 6462571 від 10.11.2025 в електронній формі, який підписано зі сторони позичальника за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також суд установив факт перерахування коштів 9 000 грн від позикодавця за вказаним договором ОСОБА_1 .
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, оскільки не повернула кредитні кошти та проценти за користування ними повністю, внаслідок чого виникла заборгованість за договором.
Щодо розміру права вимоги позивача суд установив наступне.
Відповідач не повернув позикодавцю кредитні кошти в сумі 9000 грн, а також не сплатила проценти за користування кредитом. 
Розрахунок процентів, проведений позикодавцем за 66 днів строку нарахування, підтверджує їхній розмір відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість по кредитному договору № 6462571 від 10.11.2025 у розмірі 9 000 грн та процентів за користуванням кредитом у сумі 5643 грн розрахунок яких є обґрунтованим, доведеним належними, допустимими доказами.
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати комісії в розмірі 1552,50 грн., то слід зазначити наступне.
Позивачем заявлена до стягнення комісія за видачу кредиту за договором № 6462571 від 10.11.2025 у сумі 1552,50 грн. Вирішуючи спір щодо підстав та розміру нарахованої позивачем комісії, суд керується таким.
Відповідно до п 2.2.8 договору комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50 грн.
Спеціальним законодавством України прямо визначено можливість включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії і в подальшому нараховувати її.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Комісія також пеередбачена у паспорті споживчогот кредиту, підписаного відповідачем.
Отже, умовами кредитного договору закріплена комісія за надання послуг (одноразова) у розмірі 1552,50 грн, що узгоджується з нормами законодавства.
Тому стягнення з відповідача на користь позивача комісії в сумі 1552,50 грн базується на нормах чинного законодавства та положеннях договору про споживчий кредит.
Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача неустойки по кредитному договору № 6462571 від 10.11.2025 у розмірі 4500 грн суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.
У цій справі кредитний договір № 6462571 укладений між сторонами 10.11.2025, тобто в період дії воєнного стану в Україні. Отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойка за прострочення зобов`язань.
Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 неустойки в розмірі 4500 грн слід відмовити.
Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 4500 грн, викладені в позовній заяві, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі № 2040/6747/18.
Предметом позову в даній цивільній справі є задоволення стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 20 695,50 грн.
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: договору про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025; акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги; вартість послуг (прейскурант), в якому міститься перелік наданих правових послуг, а всього на суму 4500 грн.
Така вартість роботи адвоката, враховуючи витрачений ним час, незначну складність справи, критерій обґрунтованості та доцільності понесених витрат, визначається судом як завищена і не співмірна із затраченими зусиллями на підготовку матеріалів для подання позовної заяви до суду. 
Тому, керуючись визначеними в ЦПК України критеріями, суд вважає справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 2 000 грн.
З огляду на наведені вище норми права, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором № 6462571 від 10.11.2025 у розмірі 16 195,5 грн, що складається з:
9000 грн – тіло кредиту;
5643 грн – проценти за користування кредитом;
1552,50 грн – комісія. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн та заявив позовні вимоги про стягнення 20 695,50 грн.
Суд задовольняє позовні вимоги на суму 16 195,50 грн, що становить 78,26 % від ціни позову. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2083,59 грн.
Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-284, 353-355 ЦПК України, ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» заборгованість у розмірі 16 195,50 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2083,59 гривень та 2000 гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» (08205, Київська область м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 39861924).
Відповідач: ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Суддя ' К.І. Апанасенко