Справа № 127/37516/24
Провадження № 2/127/2548/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2026   м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючої судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Перевізник А.О.,
з участю представника відповідача - адвоката Сауляка Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

ТОВ ФК «Солвентіс» (до зміни найменування - ТОВ ФК «ПІНГ-ПОНГ») звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01.04.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту №101960581. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 (далі кредитний договір), який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання.
08.07.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за Кредитним договором №101960581 від 01.04.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло права вимоги до відповідача.
24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №№1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021.
Згідно додатку №1 до Договору факторингу сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 60517,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14250 грн.; заборгованість за відсотками - 46267,50 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №101960581 від 01.04.2021 у розмірі 60517,50 грн. та судові витрати.
Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2025 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 у розмірі 60517,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14250,00 грн.; заборгованість за відсотками - 46267,50 грн. 00 коп., а також 2422,40 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2026 заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Сауляка Євгена Васильовича про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2025 задоволено. Скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2025 по цивільній справі №127/37516/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
25.03.2026 від представника відповідача Сауляка Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в частині нарахованих відсотків. Відповідно до п. 1.2 договору про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 (надалі Договір) позичальнику надано кредит в розмірі 15000,00 грн. Відповідно до п. 1.2 Договору - кредит надається строком на 21 день починаючи з 1.04.2021 року, тобто до 22.04.2021 року, про що зазначено в п. 1.3 Договору. Згідно п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 3150,00 грн, які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартно (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Отже, вищевказаним Договором передбачено право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом в межах строку дії договору з 1.04.2021 до 22.04.2021р. Проценти ж нараховані за період з 1.04.2021 року по 28.06.2021 року, тобто включаючи період в межах строку кредитування та після закінчення такого строку. Слід звернути увагу на те, що нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Відповідно до п. 4.2 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються узв`язку із продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця. Тобто, цим пунктом договору сторони встановили відповідальність за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, а тому товариство не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, які можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України. Наведене свідчить про те, що нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом за неправомірне користування коштами та їх розмір визначено сторонами договору і такий розмір процентів встановлений на рівні процентів за правомірне користування коштами. Однак, позивач з вимогою про стягнення процентів відповідно до ст.625 ЦК України до суду не звертався. Крім того, відповідно до п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче користування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів, споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за таке прострочення. В тому числі, але не виключно споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Дія карантину була продовжена до 30 червня 2023 року, а тому нарахування платежів, сплата яких передбачена договором про надання фінансового кредиту №ВН23-01490 від 1 липня 2021 року за прострочення виконання зобов`язання в межах дії карантину тобто до 30 червня 2023 року є безпідставним. В той же час слід звернути увагу, що за змістом п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним. Позивач, нараховуючи відсотки за період з 23.04.2021 року по 28.06.2021 року, на вказані положення не звернув увагу та не врахував їх при зверненні до суду, а тому заборгованість по відсотках в цій частині стягненню з відповідача не підлягає.
27.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задоволити позовні вимоги. Відповідь на відзив мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс». Кредитний договір який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, свідчить про укладання між Сторонами даного правочину та у відповідності до п. 5.1 Договору про споживчий кредит № 101960581 від 01.04.2021 включає в себе і підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому, до укладення Договору отримання його проекту, та підтвердження, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Умови цього Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану. 01.04.2021 року відповідачу було видано кредит у розмірі 15000,00 грн., у період з 02.04.2021 року по 22.04.2021 року йому нараховувалися проценти за користування кредитом в розмірі 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом що становить 150,00 грн/день. 22.04.2021 року відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості за кредитом та сплачено комісію за пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах, що передбачено п. 2.3.1.1. Договору, у зв`язку із чим у період з 23.04.2022 по 29.04.2021 йому нараховувалися відсотки за користування кредитом на підставі п. 1.5.2. в розмірі 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Оскільки відповідач протягом строку дії пільгового періоду кредит в сумі 14250,00 грн. не повернув, а продовжував користуватися цими коштами, що ним не заперечується, то ТОВ «МІЛОАН» з наступного дня відповідно до умов п. 2.3.1.2. Договору, з якими погодився відповідач, нараховував проценти за користування кредитом передбачені п. 1.6 в розмірі 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що становить 712,50 грн/день за 60 днів, тобто з 30.04.2021 по 28.06.2021 року. Таким чином у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідач має заборгованість за цим договором в загальному розмірі 60517,50 грн. із яких: заборгованість за тілом кредиту – 14250 грн.; заборгованість за відсотками – 46267,50 грн. (нараховані відповідно до п. п. 1.5.2., 2.3.1.1., п. п. 2.3.1.2. та 1.6. Договору). Вказані нарахування відповідають вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договору.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача - адвокат Сауляк Є.В. в судовому засіданні суду пояснив, відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за відсотками в межах строку дії кредитного договору, а саме до 22.04.2021.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №101960581 (індивідуальна частина), згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн. Кредит надається строком на 21 днів з 01.04.2021 (строк кредитування). Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3150.00 грн. в грошовому виразі та 365.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 18150.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 3150.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 1.7. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (а.с. 10-17).
Договір про споживчий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено анкетою-заявою на кредит №101960581 від 01.04.2021.
ТОВ «Мілоан» виконав умови договору про споживчий кредит та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 15000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №26404877 від 01.04.2021 (а.с. 18).
08.07.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним договором №101960581 від 01.04.2021 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло право вимоги до відповідача (а.с. 19-31).
24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 (а.с. 32-40).
Згідно додатку №1 до Договору факторингу сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 60517,50 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 14250,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 46267,50 грн. 00 коп.; - заборгованість за комісією становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс».
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Позивач у позовній заяві вказує, що заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 14250 грн. Вказану суму заборгованості представник відповідача визнав у судовому засіданні.
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти за договором та не повернув їх у визначені строки, отже має непогашену заборгованість в сумі 14250 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.
Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами, то суд дійшов до такого висновку.
Зважаючи на обов`язок суду належним чином дослідити поданий позивачем розрахунок заборгованості, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок (постанова Верховного Суду в справі №775/7704/15 від 23 січня 2018 року), суд здійснює перевірку нарахованої до стягнення заборгованості.
Так, в позові позивач просив стягнути залишок заборгованості по відсотках в сумі 46267,50 грн., яка нарахована за період з 01.04.2021 по 28.06.2021. 
Відповідно до ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Пунктом 1 Договору про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 21 днів з 01.04.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 22.04.2021. Проценти за користування кредитом: 3150 грн., які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2,.2.3 цього Договору.
Положеннями п. 2.3 Договору про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 передбачено порядок пролонгації кредиту.
Згідно з п. 2.3.1 договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту: на 3 дні – комісія 3% від поточного залишку кредиту; на 7 днів - комісія 5% від поточного залишку кредиту; на 15 днів - комісія 10% від поточного залишку кредиту.Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Відповідно до п. 2.3.2 договору, пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно з п. 2.5 договору, позичальник зобов`язаний здійснити сплату заборгованості по кредиту / сплату комісії за управління та обслуговування кредиту одним з способів, зазначених на сайті Товариства. При цьому Позичальник самостійно сплачує послуги платіжної системи (фінансового посередника), що здійснює переказ грошових коштів, у відповідності до тарифів останньої. Товариство забезпечує можливість сплати заборгованості через особистий кабінет на сайті Товариства, в т.ч. у дні, які відповідно до чинного законодавства України є вихідними, святковими, неробочими. Позичальник має скористатися такою можливістю у випадку якщо на момент здійснення платежу йому недоступні інші способи погашення заборгованості (наприклад у святкові, вихідні дні, нічний час, перебування за кордоном, тощо).
Відповідно до п. 2.6 договору, датою сплати заборгованості по кредиту / сплати комісії за управління та обслуговування кредиту вважається дата отримання Товариством грошових коштів / інформаційного повідомлення від платіжної системи, через яку було здійснено переказ коштів, про здійснення відповідного переказу з посиланням на номер Кредитного договору / Ідентифікаційний код особи Позичальника, за умови, що в подальшому грошове відшкодування за такою операцією надійшло на рахунок Товариства.
Згідно з п. 3.3.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договор.
Таким чином, умовами Договору про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 передбачено такі випадки збільшення строку кредитування - за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів, збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Оскільки позичальник отримані кредитні кошти за договором у повній мірі не повернув та продовжив ними користуватися і після 22.04.2021, суд погоджується з наданим розрахунком кредитної заборгованості, у межах пролонгації 60-денного строку нарахування, оскільки такий розрахунок узгоджується з умовами кредитного договору, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 46267,50 грн. підлягють до задоволення. 
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора.
Позивачем доведено, що на підставі договору факторингу до нього перейшло право вимоги за борговими зобов`язаннями відповідача.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 у загальному розмірі 60517,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14250 грн.; заборгованість за відсотками - 46267,50 грн.
Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку визначному ст. 141 ЦПК України.
За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат позивач надав копії таких документів: квитанцію про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн., копію Договору №43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024; копію Додаткової угоди №101960581 від 30.09.2024; копію Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М. від 30.09.2024; копію акту №101960581 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, ст. ст. 512, 526, 541, 549, 610, 612, 1049-1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» заборгованість за Договором про споживчий кредит №101960581 від 01.04.2021 у загальному розмірі 60517,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14250 грн.; заборгованість за відсотками - 46267,50 грн., а також 2422,40 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса місцезнаходження: 01011, Київ, вул. Рибальська, б. 22, ЄДРПОУ 43657029.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Повне рішення суду складено 13.07.2026.

Суддя: