Справа № 216/8580/25 
2/212/6095/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді – Рибкіної Н.М.,
за участю секретаря судового засідання – Ніколенко К.І.,
представника відповідача- Коваленка Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Укр кредит фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 36900 грн. та судовий збір 2422,40 грн. Позов мотивує тим, що 18.12.2023 року між сторонами був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1318-1171. Кредитний договір у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з врахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору С4520 , підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; дата повернення кредиту-12.10.2024, базовий період – 14 днів; промо – ставка 0,50 % в день; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 2,50 % в день. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінет, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. 
Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 07.10.2025 в останнього утворилась заборгованість у розмірі 70 812,00 гривень, а саме:- прострочена заборгованість за кредитом – 8 400,00 гривень,- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 62 412,00 гривень .
Проте, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 33 912,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 36 900,00 гривень. Просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати .
Заочним рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 квітня 2026 року позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №1318-1171 від 18.12.2023 в сумі 36900 ( тридцять шість тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Ухвалою суду від 08.06.2026 року заочне рішення скасоване, судове засідання призначено на 09.07.2026 року.
Представник позивача одночасно з позовними вимогами просив розглядати справу за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з“явився, представником відповідача ОСОБА_2 23.06.2026 року поданий відзив, в якому сторона відповідача позов визнає частково, зазначає, що позивачем нараховані йому проценти у розмірі 3%, хоча за умовами договору промо ставка 0,50% в день, снандартна ставка 2,50% в день.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (по 21 квітня 2024 року включно) для таких договорів, розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно) 1,5 %, з 20 серпня 2024 року 1%.
З наданого розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 05.02.2024 року погасив заборгованість в розмірі 10000 грн, при сплаті зазначив “оплата суми кредиту до договору про відкриття кредитної лінії від 18.12.2023 № 1318-1171. Отже дана сума повинна була зарахована на погашення тіла кредиту. Правильним розмір процентів станом на 05.02.2024 року вважає 6300,00 грн. Важає нараховані проценти несправедливими та такими, які в сім разів перевищують тіло кредиту.
Представник відповідача Коваленко Р.А. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві; заявив, що відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку про таке.
Судом встановлено, що 18.12.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1318-1171 у вигляді електронного документа, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; промо – ставка 0,50 % в день; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 2,50 % в день. Договір був підписаний відповідачем за допомогою наданого одноразового ідентифікатора (пароля) С4520. Відповідно до п.11.13 кредитного договору, його невід`ємною частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики Національного банку України.
Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С4520.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10000,00 грн., підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на платіжну картку № НОМЕР_1 , квітанцією LiqPay від 18.12.2023 та не заперечується відповідачем.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 07.10.2025 в останнього утворилась заборгованість у розмірі 70 812,00 гривень, а саме:- прострочена заборгованість за кредитом – 8 400,00 гривень,- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 62 412,00 гривень .
Разом з тим, як вбачається із змісту позову, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 33 912,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 36 900,00 гривень. Враховуючи зазначене, просить суд стягнути не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 8 400,00 гривень;- прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 28 500,00 гривень.

За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України).
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на зазначене, суд вважає, що договір про надання кредиту, підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є укладеним.
Кредитний договір підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо його умов; не оспорював кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.
Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредитних коштів за кредитними договорами до вільно обраних ним фінансових установ, отримавши від останніх всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України)
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» встановлюється така черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом.
Так, з п.4.12 Договору вбачається, що строк, на який відповідачу надається кредит складає 300 днів, дата повернення виплати (кредиту) 12.10.2024 року. Таким чином, відповідач до 12.10.2024 року не мав простроченої до повернення суми кредиту, та відповідно до ст. 19 Закону України “Про споживче кредитування” мав спочатку погашати прострочені нараховані йому проценти за користування кредитом та у другу чергу сплачувати суму кредиту.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (по 21 квітня 2024 року включно) для таких договорів, розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно) 1,5 %, з 20 серпня 2024 року 1%.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу з 18.12.2023 нараховувались проценти за ставкою - 0,50%, з 01.01.2024 по 05.02.2024- 3%, з 06.02.2026 — по 19.02.2024 -2,5%, з 20.02.2024 по 12.10.2024 року -3%, що не узгоджується з положеннями Закону України “Про споживче кредитування” .
Таким чином, суд не може погодитись з наданим розрахунком заборгованості, оскільки кредитором проценти були нараховані за ставкою, вищою ніж встановлено Законом України «Про споживче кредитування» .
Так відповідач, станом на 21.01.2024 року мав непогашені проценти в розмірі: за період з 18.12.2023 по 31.12.2023 в розмірі 700,00 грн; за період з 01.01.2024 по 21.01.2024 - 10000,00 х 2,5%х21 день — 5250 грн., а всього на суму 5950 грн.
22.01.2024 відповідачем було внесено 2600 грн,, залишок процентів склав 3350 грн.
Станом на 24.01.2024 відповідач має за 3 дні ( 22-24.01.2024) сплатити 750 грн, тобто загальна сума процентів складає 4100 грн.
25.01.2024 відповідачем внесено 500 грн, залишок процентів складає 3600 грн.
Станом на 05.02.2024 відповідач має за 12 днів ( 25.01.- 05.02.2024) сплатити ще 3000 грн, , загальна сума процентів станом на 05.02.2024 становить 6600 грн.
05.02.2024 відповідач вносить 10000,00 гривень, з яких 6600,00 грн мають бути сплачені прострочені відсотки, залишок 3400,00 гривень повинен зарахуватися на сплату тіла кредиту. Таким чином, станом на 05.02.2024 тіло кредиту за договором складало 6600,00 гривень.
За період з 06.02.2024 по 21.04.2024 року включно з урахуванням процентної ставки 2,5% в день нараховані проценти відповідачу складають: 6600,00 ( тіло кредиту) х 2,5%х 76 днів = 12540,00 гривень.
За період з 22.04.2024 по 19.08.2024 з урахуванням процентної ставки 1,5% в день нараховані проценти відповідачу складають 6600,00 ( тіло кредиту) х 1,5%х 120 днів =11880 гривень.
За період з 20.08.2024 по 12.10.2024 ( строк повернення кредиту) з урахуванням процентної ставки 1% в день нараховані проценти відповідачу складають 6600,00 (тіло кредиту) х 1% х 54 дня = 3564 гривень.
Всього заборгованість за процентами складає за період з 06.02.2024 ( наступного дня після погашення процентів) по 12.10.2024 ( день повернення кредиту) - 27984,00 гривень.
Таким чином, суд дійшов висновку,що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1318-1171 від 18.12.2023 у розмірі 34584,00 грн., яка складається з: 6600,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту; 27984,00 – сума заборгованості за відсотками.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2270,36 гривень.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133, загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1318-1171 від 18.12.2023 р., у розмірі 34 584 (тридцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок та судовий збір у розмірі 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят) гривень 36 копійок.
У задоволенні іншої частини вимог — відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 

Повний текст рішення складено 09.07.2026 року.

Суддя: Н. М. Рибкіна