ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 р. | Справа № 440/4299/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,
за участю секретаря судового засідання Григоренко І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2026, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, повний текст складено 25.05.26 року по справі № 440/4299/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" 
до  Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області   
про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення про відбір зразків продукції від 10.09.2025 №0095/16; 
- визнання протиправними та скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" відмовлено. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка", не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає, що його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неправильному та неповному дослідженню доказів і встановлення обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача щодо порушення відповідачем встановленої законом процедури проведення перевірки характеристик продукції та відбору її зразків. Зокрема, зазначає про неврахування відповідачем декларацій про відповідність продукції вимогам законодавства, недотримання послідовності проведення перевірки, передбаченої ст. 24 Закону України № 2735-VI, а також відсутність належного обґрунтування рішення про відбір зразків. Крім того, апелянт вказує на порушення порядку відбору зразків, проведення перевірки не у визначеному направленням складі посадових осіб, відсутність належної ідентифікації відібраних зразків та недотримання вимог щодо їх кількості, пакування й опломбування. На думку апелянта, протоколи випробувань не дають можливості достовірно встановити, що досліджувалися саме ті зразки продукції, які були відібрані під час перевірки . Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наведеним обставинам та окремим доказам, чим допустив неповне з`ясування обставин справи, порушення вимог ст. 90 КАС України, що, на думку апелянта, є підставою для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить суд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року скасувати повністю, ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна Покупка» задовольнити в повному обсязі, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення про відбір зразків продукції від 10.09.2025 № 0095/16, прийняте Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області; визнати протиправними та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458, прийняті Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.
Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу. В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що перевірка характеристик продукції проведена з дотриманням вимог законодавства, а виявлені під час первинної перевірки невідповідності маркування стали законною підставою для відбору зразків та проведення їх експертизи (випробувань). Зазначає, що рішення про відбір зразків відповідає встановленій формі та містить передбачені законом підстави для його прийняття. Відповідач вважає безпідставними доводи апелянта щодо неврахування декларацій про відповідність, посилаючись на те, що відповідні технічні регламенти не передбачають обов`язкової наявності таких декларацій у розповсюджувача, а їх наявність не спростовує фактично встановлених лабораторними випробуваннями невідповідностей продукції вимогам безпечності. Також, відповідач заперечує доводи щодо неналежного складу перевіряючих осіб, невмотивованості рішення про відбір зразків, порушення порядку їх відбору та неналежної ідентифікації, зазначаючи, що акт відбору підписаний представником позивача без зауважень, а доказів пошкодження, підміни чи неналежного зберігання зразків не надано. Крім того, відповідач посилається на результати випробувань ДП «Укрметртестстандарт», якими підтверджено невідповідність продукції встановленим вимогам, та зазначає, що позивач не скористався правом на проведення повторної експертизи, не подав заперечень щодо результатів випробувань, відшкодував витрати на проведення експертизи та звертався із клопотаннями про продовження строків виконання обмежувальних (коригувальних) заходів. На думку відповідача, наведене свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, які фактично зводяться до формальних заперечень щодо процедури перевірки та не спростовують встановлених результатами випробувань фактів невідповідності продукції вимогам законодавства. Просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна Покупка» залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року у справі №440/4299/26 залишити без змін.
У відповіді на відзив ТОВ «Вигідна Покупка» зазначає, що доводи відповідача не спростовують наведених в апеляційній скарзі порушень процедури проведення перевірки та відбору зразків. Зокрема, апелянт посилається на те, що рішення про відбір зразків, наказ та направлення на перевірку були оформлені 10.09.2025, що свідчить про фактичне визначення відбору зразків ще до встановлення за результатами первинного етапу перевірки конкретних підстав для такого відбору. Також зазначає про неправомірність формулювання типу перевірки «планова перевірка (з відбором зразків)». Наголошує, що рішення про відбір зразків містить лише загальне, стандартизоване формулювання та не зазначає конкретних фактичних обставин, які стали підставою для відбору, а посилання відповідача на подальші результати лабораторних випробувань не може ретроспективно обґрунтувати законність цього рішення. Крім того, апелянт зазначає, що відповідач не надав Товариству акт перевірки, на який посилається як на підставу для відбору, та не спростував доводів щодо неврахування наявних у Товариства декларацій про відповідність. Також, апелянт повторно звертає увагу на порушення порядку відбору та ідентифікації зразків, зокрема зазначення в документах лише одного зразка кожного виду продукції, відсутність належних відомостей щодо їх пломбування та наявність розбіжностей у позначенні зразків у протоколах випробувань.
Посилання відповідача на підписання акта відбору без зауважень та подальше відшкодування вартості зразків і випробувань апелянт вважає такими, що не свідчать про визнання результатів перевірки та не позбавляють його права на судове оскарження незаконних рішень. Отже, апелянт вважає, що відповідач не спростував доводів апеляційної скарги щодо істотних порушень процедури ринкового нагляду, а тому прийняті за результатами такої перевірки рішення та покладені в їх основу протоколи випробувань не можуть вважатися належними та допустимими доказами.
Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області подало до суду додаткові пояснення , в яких вказує , що перевірка характеристик продукції проводилася з дотриманням послідовності, передбаченої ст. 24 Закону України № 2735-VI. На початковому етапі посадовими особами було встановлено невідповідність маркування продукції, що, на думку відповідача, стало законною підставою для переходу до наступного етапу — відбору зразків та проведення їх експертизи (випробувань). Наголошує, що законодавство не вимагає проведення окремих етапів перевірки у різні дні та не передбачає обов`язкового складання окремого документа за результатами початкового етапу перевірки. Також заперечує твердження про те, що у наказі та направленні було неправомірно зазначено проведення «планової перевірки з відбором зразків». Щодо рішення про відбір зразків відповідач зазначає, що його може складати посадова особа, яка безпосередньо проводить перевірку, після чого документ передається на підпис уповноваженій посадовій особі. Відсутність останньої під час складання або вручення рішення, на думку відповідача, не свідчить про його незаконність. Щодо вмотивованості рішення відповідач посилається на положення ст. 24 Закону № 2735-VI та вказує, що встановлена під час перевірки невідповідність маркування є достатньою правовою підставою для прийняття рішення про відбір зразків і проведення їх випробувань. Таким чином, відповідач вважає, що порушень процедури проведення перевірки, прийняття рішення про відбір зразків та переходу між етапами перевірки допущено не було, а доводи позивача є необґрунтованими.
У додаткових поясненнях Товариство зазначає, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, щодо яких судом було витребувано пояснення, а фактично обмежився повторенням доводів, наведених у відзиві. Зокрема, Товариство вказує, що відповідач не підтвердив документально факт встановлення до прийняття рішення про відбір зразків конкретних невідповідностей маркування продукції. Не зазначено, які саме порушення були виявлені, коли та яким чином вони встановлені, а також не надано документа, складеного до прийняття рішення про відбір зразків, який би такі порушення фіксував. Також наголошує, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували фактичну хронологію та послідовність прийняття рішення про відбір зразків, зокрема те, що воно було прийняте саме після проведення первинної перевірки та встановлення відповідних порушень. Щодо вмотивованості рішення про відбір зразків Товариство зазначає, що відповідач знову посилається лише на відповідність рішення встановленій формі та загальне формулювання про невідповідність маркування, не навівши конкретних фактичних підстав його прийняття. На думку Товариства, відповідність встановленій формі не звільняє орган ринкового нагляду від обов`язку належного обґрунтування рішення. Товариство також посилається на те, що результати лабораторних випробувань, отримані після відбору зразків, не можуть ретроспективно обґрунтовувати законність рішення, прийнятого раніше. Отже, вважає, що додаткові пояснення відповідача не спростовують доводів апеляційної скарги та не підтверджують належними доказами законність і обґрунтованість рішення про відбір зразків від 10.09.2025 №0095/16, у зв`язку з чим отримані внаслідок такого відбору результати випробувань не можуть бути належною підставою для застосування обмежувальних (коригувальних) заходів.
Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи , що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" (далі - ТОВ "Вигідна Покупка"), код ЄДРПОУ 41130363, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.03.2024 року, номер запису: 101091170024000065.
Основним видом діяльності ТОВ "Вигідна Покупка" є за КВЕД 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 10.09.2025 №756-ПО “Про проведення планового заходу державного ринкового нагляду” (а.с.47), направлення на проведення перевірки від 10.09.2025 №745 (а.с.48) у період з 10.09.2025 по 15.09.2025 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області була проведена планова перевірка магазину “Аврора”, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 42.
Предметом перевірки були характеристики продукції, а саме: енергоспоживчі продукти, в тому числі: електричні лампи (включаючи люмінесцентні без інтегрованого баласту, газорозрядні лампи високої інтенсивності та побутові лампи неспрямованого випромінення); електричне та електронне обладнання в тому числі низьковольтне: електричне та електронне обладнання щодо електромагнітної сумісності; іграшки; мийні засоби і поверхнево активні речовини, що входять до їх складу.
10.09.2025 №0095/16 контролюючим органом прийнято рішення про відбір зразків продукції (а.с. 49-50), а саме, товару: чайник електричний неіржавний чорний, 2л, ТМ “Wiren”, 1700-1800Вт, арт. 111878, ш/к 2900001118781, Китай; Фен для волосся з насадками, гребінцями, ТМ “Eteco”, арт. 116406, ш/к 2900001164061, Китай; Вирівнювач для волосся дорожній “Bloom”, ТМ “Lovit”, арт. 46193, ш/к 2310000461939, Китай Пістолет іграшковий міні з м`якими кулями, арт. 105201, д/в 20.05.2025, ш/к 2900001052016, Китай; Вентилятор ручний іграшковий дитячий мікс, арт. 106760, д/в 02.03.2025, ш/к 2900001067607, Китай Іграшка антистрес сквіш “Котик”, арт.87100, ш/к 2900000871007, Китай. 10.09.2025 контролюючим органом прийнято рішення про призначення експертизи (випробувань) №0095/16. 
За результатами відбору складено акт відбору зразків продукції від 10.09.2025 № 0095/16 (а.с. 51). Зазначений акт підписано представником ТОВ “Вигідна покупка” без зазначення клопотань чи зауважень (зворотній бік а.с. 51).
За результатами проведеної експертизи контролюючим органом було складено акт перевірки характеристик продукції від 29.10.2025 №0095 (далі – акт перевірки) (а.с. 52-55). Зазначений акт підписано представником ТОВ “Вигідна покупка” без зауважень.
В акті перевірки від 29.10.2025 №0095 зафіксовані зокрема такі порушення:
1. Чайник електричний неіржавний чорний, 2л, ТМ “Wiren”, 1700-1800Вт, арт. 111878, ш/к 2900001118781, Китай - згідно з протоколом випробувань № 1490-5 2025 від 17.11.2025 відповідає вимогам ДСТУ EN IEC 55014-1:2022 (EN IEC 55014 1:2021, IDT; CISPR 14-1:2020, IDT) (п. 4.3.3.2) та ДСТУ EN IEC 55014-2:2022 (EN IEC 55014-2:2021, IDT; CISPR 14-2:2020, IDT) (категорія 1). Згідно з протоколом випробувань № 1491-1-2025 від 05.12.2025 не відповідає вимогам ДСТУ EN 60335-2 15:2019 “Прилади побутові та аналогічні електричні. Безпека. Частина 2-15. Додаткові вимоги до приладів для нагрівання рідин” за пунктами:- п. 7.1 Назва моделі або тип приладу у маркуванні не вказані;- п. 7.12 в інструкції вказівка “Cleaning and user maintenance shall not be made by children unless they are older than 8 and supervised” у перекладі офіційною мовою не наведена;- п. 15.102 Перелив рідини призводить до пробою посиленої ізоляції за напруги 2500 В (після випробування виливанням 30мл. 1% розчину NaCl). Виріб не відповідає вимогам з безпеки щодо супроводження його інструкціями з інформацією про безпечність та маркуваннями, які повинні бути чіткими та зрозумілими та складеними згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов; ізоляція приладу непридатна для передбачуваних умов; електрична міцність ізоляції є недостатньою; 
2. Фен для волосся з насадками, гребінцями, ТМ “Etceo”, арт. 116406, ш/к 2900001164061, Китай - згідно з протоколом випробувань № 1492-5-2025 від 11.11.2025 не відповідає вимогам ДСТУ EN IEC 55014-1:2022 (EN IEC 55014-1:2021, IDT; CISPR 14-1:2020, IDT) (п. 4.3.3.2) та відповідає вимогам ДСТУ EN IEC 55014 2:2022 (EN IEC 55014-2:2021, IDT; CISPR 14-2:2020, IDT) (категорія 1): Обладнання не відповідає вимогам щодо рівнів створюваних завад, за якого технічні засоби електронних комунікацій, радіообладнання та інше обладнання може функціонувати за призначенням. Згідно з протоколом випробувань № 1493-1-2025 від 19.12.2025 не відповідає вимогам ДСТУ EN 60335-1:2017/ Зміна №1:2021/ Зміна №2:2021/ Зміна №14:2021/ Зміна №15:2022 “Прилади побутові та аналогічні електричні. Безпека. Частина 1. Загальні вимоги” та ДСТУ EN 60335-2:2015+Зміна №11:2015+ Зміна №11:2015/ Поправка №1:2015+Зміна №1:2015+Зміна №2:2015 “Прилади побутові та аналогічні електричні. Безпека. Частина 2-15. Додаткові вимоги до приладів для нагрівання рідин” за такими пунктами:- 7.1 Маркування приладу не містить необхідної інформації: на приладі має бути вказана модель або тип тоді як у маркуванні вказаний тальки артикул;- 7.12 Інструкція не містить такої необхідної інформації у перекладі українською мовою: For additionalprotection, the installation of a residual current device (RCD) having a rated residual operating current not exceeding 30 mA is advisable in the electrical circuit supplying the bathroom. Ask your installer for advice;- 7.12 Інструкція не містить необхідної інформації: якщо використовується символ 60417-5582 (2002-10), його значення має бути роз`яснене;- 7.14 Розмір символу у маркуванні менше норми: Діаметр кола, накладеного на символ ІЕС 60417-5582 (2002-10), становить 5,2 мм за норми не менше ніж 10,0мм;- 10.1 Відхилення значення споживаної потужності більше норми: відхилення значення споживаної потужності 966Вт від номінальної споживаної потужності 850Вт становить +13,6% при доступному відхиленні +5% / -10%;- 19.1 (19.2, 19.13) Є небезпека виникнення пожежі: випробування за умов обмеженого теплорозсіювання із вимкненим двигуном призвело до появи полум`я, значної деформації корпусу. Після випробування піднапругові частини є доступними для щупа В;- 25.15 (25.17) Шнур закріплений ненадійно: вузол кріплення не захищає шнур від скручування. Виріб не відповідає вимогам з безпеки щодо супроводження його інструкціями з інформацією про безпечність та маркуваннями, які повинні бути чіткими та зрозумілими та складеними згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов; інформація про суттєві характеристики, знання та дотримання яких забезпечують безпечне використання приладу, нанесено не вірно; температури, що виникають за умов перевантаження становлять небезпеку, є небезпека пожежі та ураження електричним струмом. Відповідно до сценарного плану ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція, становить серйозний рівень загрози;
3. Вирівнювач для волосся дорожній “Bloom”, ТМ “Lovit”, арт. 46193, ш/к 2310000461939, Китай - згідно з протоколом випробувань № 1494-5-2025 від 12.11.2025 відповідає вимогам ДСТУ EN IEC 55014-1:2022 (EN IEC 55014-1:2021, IDT; CISPR 14-1:2020, IDT) та ДСТУ EN IEC 55014-2:2022 (EN IEC 55014-2:2021, IDT; CISPR 14-2:2020, IDT) (категорія 1). Згідно з протоколом випробувань № 1495-1-2025 від 19.12.2025 не відповідає вимогам ДСТУ EN 60335-1:2017+ Зміна №1:2021+ Зміна №2:2021+ Зміна №14:2021+ Зміна №15:2022 та ДСТУ EN 60335-2:2015+ Зміна №11:2015+ Зміна №11:2015/ Поправка №1:2015+ Зміна №1:2015+ Зміна №2:2015:- 7.1 Маркування приладу не містить необхідної інформації: на приладі має бути вказана модель або тип. На приладі не вказана назва, торгівельна марка чи товарний знак виробника або відповідального постачальника у такий спосіб, щоб додаткове маркування не призводило до помилкового тлумачення;- 7.12.5 Інформація наведена не в повному обсязі: має бути наведена така інформація: у разі пошкодження шнура живлення його заміну, щоб уникнути небезпеки, має проводити виробник, сервісна служба чи аналогічний кваліфікаційний персонал (кріплення типу Y);- 7.6 Використаний некоректний символ: символ, використаний у маркуванні, не відповідає символу ІЕС 60417-5582 (2002-10), що має бути маркований разом з символом заборони згідно з ISO 3864-1;- 25.1 Розміри вилки шнура живлення не відповідають стандартному листу EU6: розмір х1 дорівнює 11,4мм за норми 13,7±0,7мм, розмір х2 дорівнює 32,5мм за норми 35,3±0,7мм, розмір х3 дорівнює 25,1мм за норми 26,1±0,5мм; розмір х4 дорівнює 9,1мм за норми 10,0+1,00мм; 
4. Іграшка антистрес сквіш “Котик”, арт.87100, ш/к 2900000871007, Китай згідно з протоколом випробувань № 9669/25-і від 25.11.2025 за показниками візуального контролю матеріалу, гостроти крайок, гостроти кінців та вимогам до іграшок зі снарядами з накопиченою енергією відповідає вимогам ДСТУ EN 71-1:2019 (EN 71-1:2014+А1:2018, IDT) “Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні та фізичні властивості” та за показником займистості матеріалу іграшок відповідає вимогам ДСТУ EN 71-2:2022 (EN 71-1:2020, IDT) “Безпечність іграшок. Частина 2. Займистість”; за маркованням не відповідає вимогам ДСТУ EN 71-1:2019 (EN 71 1:2014+А1:2018, IDT) “Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні та фізичні властивості”:- п. 7.1 Попереджувальна інформація, марковання та інструкції з використання. Загальні положення – марковання відсутнє;- п. 7.2 Іграшки, не призначені для дітей віком до 36 місяців – марковання відсутнє; 
5. Вентилятор ручний іграшковий дитячий мікс, арт. 106760, д/в 02.03.2025, ш/к 2900001067607, Китай - згідно з протоколом випробувань № 9668/25-і від 25.11.2025 за показниками візуального контролю матеріала, гостроти крайок, гостроти кінців та вимогам до іграшок зі снарядами з накопиченою енергією відповідає вимогам ДСТУ EN 71-1:2019 (EN 71-1:2014+А1:2018, IDT) “Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні та фізичні властивості” та за показником займистості матеріалу іграшок відповідає вимогам ДСТУ EN 71-2:2022 (EN 71-1:2020, IDT) “Безпечність іграшок. Частина 2. Займистість”; за маркованням не відповідає вимогам ДСТУ EN 71-1:2019 (EN 71-1:2014+А1:2018, IDT) “Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні та фізичні властивості”:- п. 7.1 Попереджувальна інформація, марковання та інструкції з використання. Загальні положення – марковання відсутнє;- п. 7.2 Іграшки, не призначені для дітей віком до 36 місяців – марковання відсутнє. 
На адресу позивача ГУ Держпродспоживслужбою у Дніпропетровській області було направлено листи від 29.12.2025 № Вих-5.1/22795, №Вих-5.1/22796, № Вих-5.1/22797, № Вих-5.1/22798, № Вих-5.1/2025 про відшкодування вартості зразків та випробувань. 
Учасниками справи не заперечується, що позивачем відшкодовано вартість на проведення експертизи.
На підставі акту перевірки характеристик продукції №0095 від 29.12.2025 та виявлених порушень, відповідачем були прийняті рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 30.12.2025 №449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458 та встановлено термін виконання до 19.02.2026 (а.с. 72-87). 
Зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) отримані уповноваженим представником товариства 30.12.2025. 
19.02.2026 ТОВ “Вигідна покупка” до ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області було направлено клопотання про зміну строку виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458 до 30.04.2026 включно.
Відповідач рішенням від 19.02.2026 № 14 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458 продовжив строк виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів до 30.04.2026 (а.с. 89).
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області складено сценарний план ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція, яким уповноважений орган - Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, визнав фен для волосся з насадками, гребінцями, ТМ "Etceo", арт. 116406, ш/к 2900001164061, країна виробник Китай, у сценарному плані як продукцію, що становить серйозний рівень загрози.
Вважаючи свої права порушеними рішенням про відбір зразків продукції від 10.09.2025 №0095/16 та рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458, ТОВ “Вигідна покупка” звернулось до суду із даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що відповідачем дотримано встановленої законом процедури проведення перевірки характеристик продукції та відбору її зразків, а виявлені під час перевірки невідповідності маркування продукції були достатньою підставою для прийняття рішення про відбір зразків. Суд також зазначив, що рішення про відбір зразків та акт їх відбору відповідають встановленій формі, а результати лабораторних випробувань підтверджують невідповідність продукції вимогам законодавства. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, розсудливо та пропорційно.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Правове регулювання спірних правовідносин визначається, зокрема, Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 2735-VI.
Відповідно до частини другої статті 24 цього Закону під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів законодавець визначив певну послідовність контрольних дій.
На початковому етапі перевірки об`єктами контролю є, зокрема, наявність знака відповідності технічним регламентам, супровідної документації, етикетки, маркування та інших позначок, а також їх відповідність установленим вимогам.
Наступним етапом відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини другої статті 24 Закону № 2735-VI є відбір та експертиза (випробування) зразків продукції у разі, якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
Таким чином, закон пов`язує можливість переходу до відбору зразків не з самим фактом проведення перевірки або існуванням загального припущення про можливу небезпечність продукції, а з наявністю встановлених під час перевірки конкретних обставин, які дають підстави для відповідного висновку.
Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що закон не встановлює вимоги щодо проведення кожного етапу перевірки в окремий календарний день. Водночас, така обставина сама по собі не свідчить про допустимість довільної зміни встановленої законодавством послідовності відповідних процедурних дій.
Встановлення законодавцем певної послідовності проведення перевірки передбачає, що перехід від одного її етапу до іншого має бути обумовлений наявністю передбачених законом фактичних та правових підстав. Отже, відсутність вимоги щодо проведення кожного етапу в окремий день не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку спочатку встановити обставини, які відповідно до закону є передумовою для переходу до наступного етапу перевірки.
У зв`язку з цим для правильного вирішення цієї справи визначальним є не питання щодо дат складення відповідних документів, а з`ясування того, чи встановив та чи належним чином зафіксував відповідач до прийняття рішення про відбір зразків конкретні обставини, які відповідно до вимог законодавства обумовлювали необхідність проведення такого відбору.
При цьому, саме на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність прийнятого ним рішення, у тому числі наявність визначених законом фактичних підстав для його прийняття.
Однак , матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що до прийняття рішення про відбір зразків відповідачем було встановлено конкретні невідповідності, які могли слугувати передбаченою законом підставою для переходу до цього етапу перевірки.
У додаткових поясненнях відповідач зазначає, що на початковому етапі перевірки ним було встановлено «невідповідність маркування продукції». Водночас відповідач не конкретизує, які саме порушення вимог щодо маркування були встановлені стосовно кожного з відібраних зразків, які саме положення законодавства, на його думку, були порушені, у чому саме полягала відповідна невідповідність, а також яким документом і станом на який момент такі обставини були зафіксовані.
За таких обставин саме по собі посилання відповідача на загальну «невідповідність маркування продукції» не може вважатися достатнім підтвердженням факту встановлення конкретних невідповідностей до прийняття рішення про відбір зразків.
Більше того, зі змісту матеріалів справи вбачається, що конкретні невідповідності продукції, на які відповідач посилається як на підтвердження правомірності своїх дій, були встановлені за результатами лабораторних випробувань, проведених уже після відбору відповідних зразків.
Таким чином, обставини, якими відповідач обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення про відбір зразків, були встановлені внаслідок проведення наступного етапу контрольних заходів, тобто після прийняття оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що посилання на такі обставини не може бути покладено в основу висновку про правомірність рішення, прийнятого до їх встановлення. Правомірність індивідуального акта суб`єкта владних повноважень підлягає оцінці виходячи з фактичних та правових обставин, які існували на час його прийняття, а не з результатів дій, здійснених на його виконання або після його прийняття.
Протилежний підхід фактично допускав би можливість ретроспективного обґрунтування суб`єктом владних повноважень власного рішення обставинами, які на момент його прийняття не були встановлені, що суперечило б вимогам законності діяльності суб`єкта владних повноважень та унеможливлювало б належний судовий контроль за обґрунтованістю його рішень.
Отже, оскільки відповідач не довів факту встановлення до прийняття рішення про відбір зразків конкретних обставин, наявність яких відповідно до закону була необхідною передумовою переходу до цього етапу перевірки, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належного фактичного обґрунтування такого рішення.
Не погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про те, що відповідність рішення про відбір зразків встановленій формі документа сама по собі є достатньою підставою для висновку про його правомірність.
Колегія суддів зауважує, що дотримання суб`єктом владних повноважень встановленої форми відповідного документа є лише однією з вимог, що ставляться до такого рішення, та не звільняє його від обов`язку довести наявність передбачених законом фактичних і правових підстав для його прийняття.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» рішення про відбір зразків продукції передує здійсненню відповідної контрольної дії, а акт відбору зразків складається на підставі такого рішення.
Отже, рішення про відбір зразків не є формальним документом, складення якого має виключно організаційний характер, а є юридичною підставою для здійснення відповідної контрольної дії. Саме тому при оцінці його правомірності підлягають встановленню не лише обставини дотримання встановленої форми такого рішення, а й наявність передбачених законом підстав для його прийняття та належність його обґрунтування.
При цьому , встановлена законодавством форма документа не може підміняти вимогу щодо його змістовного обґрунтування. Зазначення у рішенні загальних формулювань, передбачених типовою формою документа, саме по собі не свідчить про встановлення відповідних фактичних обставин та не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку навести конкретні дані, які існували на момент прийняття рішення та зумовили необхідність проведення відповідної контрольної дії.
Такий висновок узгоджується із загальними засадами адміністративної процедури, відповідно до яких адміністративний орган зобов`язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, а також забезпечувати повне та всебічне з`ясування обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, діяти обґрунтовано, неупереджено та добросовісно.
Зокрема, за змістом статей 4, 6, 8, 10, 16 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган під час здійснення своїх повноважень має дотримуватися принципів законності, обґрунтованості, пропорційності, добросовісності та офіційного з`ясування обставин справи. При цьому обов`язок адміністративного органу щодо з`ясування обставин справи не може вважатися виконаним шляхом формального відтворення у відповідному адміністративному акті положень типової форми.
Відповідно до частини першої статті 72 Закону України «Про адміністративну процедуру» письмовий адміністративний акт повинен містити мотивувальну частину, яка, зокрема, має забезпечувати особі можливість правильно зрозуміти прийняте рішення та реалізувати право на його оскарження. У мотивувальній частині зазначаються фактичні обставини справи, документи та відомості, враховані під час її розгляду, докази, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу, а також правова оцінка встановлених обставин.
Отже, вимога щодо мотивування адміністративного акта має не формальний, а змістовний характер. Наведені у ньому мотиви повинні давати можливість встановити фактичні обставини, які були покладені в основу рішення, докази, якими такі обставини підтверджуються, а також причинно-наслідковий зв`язок між установленими обставинами та прийнятим рішенням.
Водночас зі змісту спірного рішення про відбір зразків убачається, що як підставу для його прийняття відповідач зазначив загальне формулювання про те, що продукція «є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам».
Проте, зазначене формулювання саме по собі не дає можливості встановити, які конкретно обставини були встановлені відповідачем до прийняття рішення, у чому саме полягала небезпечність продукції, який саме ризик нею створювався або які конкретно вимоги законодавства, на думку відповідача, були порушені.
Так само у спірному рішенні не зазначено, на підставі яких документів, відомостей чи інших доказів відповідач дійшов висновку про наявність відповідних обставин, а також яким чином ці обставини зумовлювали необхідність саме відбору зразків продукції.
Таким чином, наведене у рішенні формулювання має загальний характер і не містить конкретизації фактичних обставин, які стали безпосередньою підставою для прийняття рішення про відбір зразків.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень не може підтверджуватися лише тим, що відповідне формулювання передбачене затвердженою формою документа. Типова форма визначає спосіб оформлення рішення, однак не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку наповнити її конкретним змістом залежно від фактичних обставин конкретної справи.
Інше тлумачення фактично означало б, що для здійснення передбаченої законом контрольної дії достатньо формально зазначити у відповідному документі одну із передбачених формою підстав, без фактичного встановлення та документального підтвердження обставин, які свідчать про її наявність. Такий підхід не відповідає вимогам законності та обґрунтованості діяльності суб`єкта владних повноважень.
Більше того, як уже зазначалося колегією суддів, конкретні невідповідності продукції, на які відповідач посилається як на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, були встановлені за результатами лабораторних випробувань, проведених уже після відбору зразків.
Отже, такі результати не можуть свідчити про наявність фактичних підстав для прийняття рішення про відбір зразків, оскільки на момент його прийняття відповідні обставини ще не були встановлені. Посилання на результати подальших контрольних заходів фактично означало б обґрунтування вже прийнятого рішення обставинами, які виникли або стали відомими після його прийняття.
Колегія суддів вважає, що правомірність рішення суб`єкта владних повноважень має оцінюватися з огляду на фактичні та правові обставини, що існували на момент його прийняття. Наступне встановлення певних обставин унаслідок виконання рішення або проведення подальших контрольних заходів не може замінити відсутність належного обґрунтування рішення на момент його прийняття.
За таких обставин сама лише відповідність спірного рішення про відбір зразків встановленій формі документа не може бути достатньою підставою для висновку про його правомірність.
Оскільки відповідач не довів, що до моменту прийняття спірного рішення ним були встановлені конкретні фактичні обставини, які відповідно до закону зумовлювали необхідність відбору зразків, а саме рішення не містить належного мотивування таких підстав, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість цього рішення.
Відтак висновок суду першої інстанції про правомірність рішення про відбір зразків, зроблений виключно з огляду на його відповідність встановленій формі, є помилковим, оскільки формальна відповідність адміністративного акта вимогам до його оформлення не свідчить про наявність передбачених законом фактичних і правових підстав для його прийняття та не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку належним чином обґрунтувати своє рішення.
Посилання відповідача на те, що подальші лабораторні випробування підтвердили невідповідність продукції, не спростовує наведених висновків.
Результати експертизи можуть підтверджувати характеристики саме тих зразків, які були належним чином та законно відібрані. Вони не можуть бути використані для підтвердження того, що на момент прийняття рішення про їх відбір уже існували передбачені законом підстави для такого відбору.
Іншими словами, лабораторне дослідження є наслідком законного відбору зразків, а не джерелом, з якого може бути сформована правова підстава для вже прийнятого рішення про їх відбір.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.05.2020 у справі № 520/3681/19.
У цій справі Верховний Суд, аналізуючи порядок проведення перевірки та відбору зразків продукції, дійшов висновку, що порушення передумов та порядку відбору зразків і оформлення його результатів є суттєвим порушенням процедури державного нагляду, а висновки експертизи, отримані в результаті такого заходу з порушенням встановленого законом порядку, не можуть визнаватися допустимими доказами. Верховний Суд прямо зазначив, що рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі таких висновків, не можуть вважатися правомірними та обґрунтованими.
Отже, зазначена правова позиція спростовує покладений судом першої інстанції в основу рішення підхід, відповідно до якого встановлені за результатами подальших випробувань порушення нівелюють процедурні порушення, допущені на попередній стадії.
Навпаки, за висновком Верховного Суду, саме порушення передумов та порядку відбору зразків може зумовлювати недопустимість отриманих унаслідок такого відбору доказів та, як наслідок, протиправність рішень, прийнятих на їх підставі. 
Також, не приймаються колегією суддів і посилання відповідача та суду першої інстанції на те, що представник Товариства підписав акт відбору зразків без зауважень, виходячи з наступного.
Сам по собі факт підписання представником суб`єкта господарювання акта відбору зразків без зауважень не свідчить про визнання ним правомірності рішення про відбір зразків, дотримання органом ринкового нагляду встановленого законом порядку проведення відповідної контрольної дії чи достовірності результатів подальших лабораторних випробувань.
Підписання акта засвідчує факт вчинення відповідної процедурної дії та ознайомлення з її результатами, однак не може розглядатися як відмова суб`єкта господарювання від права на перевірку законності рішень і дій суб`єкта владних повноважень у судовому порядку.
Відсутність зауважень під час проведення конкретної процедурної дії також не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку довести правомірність прийнятого ним рішення та дотримання передбаченої законом процедури його прийняття. Особливо це стосується випадку, коли предметом спору є не сам факт передачі зразків, а наявність передбачених законом правових і фактичних підстав для їх відбору.
Колегія суддів враховує, що у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 808/2525/16 суд касаційної інстанції надав оцінку, зокрема, відсутності зауважень представника суб`єкта господарювання під час відбору зразків. Водночас така обставина у зазначеній справі оцінювалася у сукупності з іншими встановленими обставинами, які підтверджували дотримання контролюючим органом установленого порядку відбору відповідного виду продукції.
Натомість у справі, що розглядається, спір стосується насамперед наявності законної передумови для прийняття рішення про відбір зразків та її належного документального підтвердження. Тому сам факт підписання акта без зауважень не спростовує доводів позивача щодо відсутності належно встановлених передумов для прийняття первинного рішення та не може замінити обов`язок відповідача довести правомірність такого рішення.
Колегія суддів також бере до уваги доводи апелянта щодо належної ідентифікації відібраних зразків.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у документах, складених у межах проведення лабораторних випробувань, наявні розбіжності у позначенні окремого зразка. Зокрема, у протоколі № 9669/25-і зазначено різні позначення — «9669» та «9040».
При цьому, відповідачем не надано належних та переконливих доказів, які б усували зазначену розбіжність та давали можливість однозначно встановити, що зразок, досліджений лабораторією, є саме тим зразком, який був відібраний 10.09.2025 під час проведення перевірки Товариства.
Зазначена обставина має істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки результати лабораторних випробувань можуть бути покладені в основу рішення суб`єкта владних повноважень лише за умови достовірного встановлення того, що дослідженню піддавався саме той зразок продукції, який був відібраний у межах конкретного заходу державного ринкового нагляду.
У цьому контексті колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду щодо необхідності перевірки дотримання процедури відбору зразків та встановлення ідентичності досліджуваного зразка. Так, у постанові від 17.02.2021 у справі № 640/19248/19 Верховний Суд звернув увагу на необхідність встановлення юридичної та аналітичної ідентичності зразка, переданого на дослідження, із зразком, відібраним контролюючим органом.
Отже, сама по собі наявність протоколу випробувань, складеного акредитованою лабораторією, не має наперед установленої сили та не усуває необхідності перевірки дотримання процедури, яка передувала проведенню такого дослідження, у тому числі належності та ідентичності дослідженого зразка.
Не приймаються колегією суддів і доводи відповідача про те, що Товариство не скористалося правом на проведення повторної експертизи.
Відсутність клопотання про проведення повторного дослідження не може розглядатися як визнання суб`єктом господарювання законності первинного відбору зразків, правильності дій органу ринкового нагляду чи достовірності результатів проведених випробувань.
Предметом цього спору є, передусім, правомірність рішень та дій органу ринкового нагляду при здійсненні наданих йому законом владних повноважень, а не лише питання достовірності отриманих лабораторних результатів.
При цьому, проведення повторного дослідження за своєю правовою природою не може усунути порушення, допущені на попередньому етапі контрольної процедури, оскільки таке дослідження не змінює фактичних і правових обставин, які існували на момент прийняття рішення про відбір зразків, та не надає заднім числом законної підстави для його прийняття.
Безпідставним є і висновок суду першої інстанції про те, що звернення Товариства із клопотанням про продовження строку виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів свідчить про фактичне визнання їх правомірності, оскільки сам по собі факт звернення суб`єкта господарювання із таким клопотанням не містить безумовного та однозначного волевиявлення щодо визнання законності оскаржуваних рішень і не може тлумачитися як відмова від права на їх оскарження.
Більше того, частиною п`ятнадцятою статті 33 Закону № 2735-VI прямо передбачено право суб`єкта господарювання до закінчення строку виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів подавати органу ринкового нагляду пояснення, заперечення та/або інформацію щодо такого рішення.
Таким чином, звернення Товариства з клопотанням про продовження строку виконання рішення є реалізацією передбачених законом процесуальних можливостей суб`єкта господарювання та саме по собі не може розглядатися як підтвердження ним правомірності відповідного рішення чи як відмова від його судового оскарження.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що встановлені у справі порушення процедури мають формальний характер та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних рішень, виходячи з наступного.
Дійсно, не кожне процедурне порушення, допущене суб`єктом владних повноважень, безумовно зумовлює протиправність прийнятого ним адміністративного акта. Правові наслідки такого порушення мають визначатися з урахуванням його характеру, змісту та впливу на законність прийнятого рішення.
Разом із тим у цій справі встановлені порушення не зводяться до технічних недоліків оформлення документів або до недотримання вимог, які не впливають на зміст та результат контрольного заходу.
Йдеться про недоведеність самої законної передумови для здійснення контрольної дії — відбору зразків продукції, а також про відсутність належного обґрунтування рішення, на підставі якого такий відбір було проведено.
Зазначені обставини безпосередньо стосуються способу реалізації органом ринкового нагляду наданих йому владних повноважень і, відповідно, законності отримання доказів, на яких у подальшому ґрунтувалися рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
У постанові від 05.05.2020 у справі № 520/3681/19 Верховний Суд, розмежовуючи формальні недоліки та порушення передумов і порядку здійснення державного нагляду, виходив із того, що істотне порушення встановленої процедури відбору зразків та оформлення його результатів може унеможливлювати використання отриманих за результатами такого заходу доказів та, відповідно, прийняття на їх підставі рішень.
Отже, визначальним у цій справі є не сам факт наявності окремих процедурних недоліків, а їх правове значення та вплив на законність усього подальшого ланцюга контрольних заходів.
Саме за результатами проведеного відбору зразків були отримані об`єкти, щодо яких у подальшому проведено лабораторні випробування, а результати цих випробувань, у свою чергу, стали підставою для прийняття відповідачем рішень від 30.12.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Таким чином, встановлені порушення не є ізольованими недоліками оформлення окремого документа, а стосуються первинної ланки контрольної процедури, без якої подальше отримання відповідних доказів та прийняття на їх підставі похідних адміністративних актів не мало б належної правової основи.
При цьому , колегія суддів не вважає визначальними доводи апелянта щодо відсутності підпису окремої посадової особи в акті відбору зразків, оскільки сама по собі така обставина, за відсутності інших порушень, не свідчить про незаконність проведеного заходу чи прийнятих за його результатами рішень.
Водночас правова оцінка дій відповідача має здійснюватися у сукупності всіх установлених у справі обставин, зокрема з урахуванням дотримання передбаченої статтею 24 Закону № 2735-VI процедури, наявності законних передумов для відбору зразків, належного мотивування відповідного рішення та можливості достовірно встановити ідентичність досліджених зразків із зразками, відібраними під час конкретного заходу ринкового нагляду.
Відповідно до статей 30 та 33 Закону № 2735-VI застосування обмежувальних (корегувальних) заходів пов`язується із встановленням невідповідності продукції встановленим вимогам у передбаченому законом порядку.
Отже, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів має похідний характер від результатів відповідного заходу ринкового нагляду та може вважатися обґрунтованим лише за умови, що обставини, покладені в його основу, встановлені уповноваженим органом у спосіб та в порядку, визначених законом.
У цій справі рішення від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ґрунтуються на результатах лабораторних випробувань зразків, відібраних на підставі рішення від 10.09.2025 №0095/16, правомірність якого відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив.
За таких обставин результати лабораторних випробувань, отримані внаслідок подальшого проведення контрольних заходів, не можуть самі по собі надати законності первинному рішенню про відбір зразків або усунути порушення, допущені при його прийнятті.
Відповідно, похідні від такого рішення результати контрольних заходів не можуть розглядатися як самостійна та достатня правова підстава для визнання законними рішень про застосування обмежувальних (корегувальних) заходів.
Таким чином, відповідач не довів належними, допустимими та достатніми доказами, що до прийняття рішення про відбір зразків продукції від 10.09.2025 №0095/16 були встановлені конкретні фактичні обставини, передбачені підпунктом «б» пункту 2 частини другої статті 24 Закону № 2735-VI, які відповідно до закону могли бути підставою для проведення такого відбору. Не доведено відповідачем і належного мотивування зазначеного рішення, а також не усунуто встановлених у справі сумнівів щодо ідентифікації окремого зразка, дослідженого лабораторією. При цьому, результати лабораторних випробувань, отримані після прийняття рішення про відбір зразків, не можуть ретроспективно створювати або підтверджувати законну підставу для прийняття цього рішення. Встановлені порушення стосуються не лише порядку оформлення окремих документів, а законності передумов здійснення контрольної дії, у результаті якої були отримані докази, покладені в основу оскаржуваних рішень.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що результати лабораторних випробувань, отримані в межах процедури, законність початкового етапу якої відповідач належним чином не довів, не можуть бути покладені в основу висновку про правомірність рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 05.05.2020 у справі № 520/3681/19.
Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлені обставини справи, дійшла висновку, що таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Колегія судів зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.
Зважаючи на вказані у даній постанові судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 29286,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 43 929,60 грн.
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 29286,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 43 929,60 грн.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 по справі № 440/4299/26 скасувати.
Прийняти нове судове рішення , яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" задовольнити .
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській областіпро відбір зразків продукції від 10.09.2025 №0095/16.
Визнати протиправними та скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській областіпро вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.12.2025 № 449, № 450, № 451, № 452, № 453, № 454, № 455, № 456, № 457, № 458.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 29286,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 43 929,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя | (підпис) | З.Г. Подобайло
Судді | (підпис)  (підпис) | І.С. Чалий   М.О. Семененко
Повний текст постанови складено 14.09.2026 року