СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Харків Справа № 922/3725/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання , Погребняк А. М .,
за участі представників сторін,
позивача , Зубар О. В ., 
учасник, Павліченко В. О. ,
інших, не прибули ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ "Укргазвидобування", м.Київ,   , вх.1353 х/1 на ухвалу господарського суду Харківської  області від 10.06.2026 ( 15.06.2026, суддя Новікова Н .А. ) у справі №922/3725/25 
за первісним позовом Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", місто Київ, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО",Харківська область, Харківський район, місто Дергачі, 
про стягнення коштів
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" , Харківська область, Харківський район, місто Дергачі, 
до Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" , місто Київ, 
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.06.2026 у справі було відмовлено в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення (вх.№ 7990 від 03.04.2026) у справі № 922/3725/25.
Не погодившись з ухваленими судом першої інстанції судовим рішенням, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (апелянт) звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції та прийняти нове рішення про повне задоволення скарги на дії державного виконавця. Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не було зроблено висновки про наявність або відсутність в діях державного виконавця порушення приписів діючого законодавства. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2026 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укргазвидобування", м.Київ , вх.1353 х/1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.06.2026 у справі №922/3725/25, витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали оскарження, встановлено учасникам справи строк до 10.07.2026 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 23.07. 2026 р.
09.07.2026 через систему Електронний суд від Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення,
10.07.2026 через систему Електронний суд від ТОВ «АДР-СЕРВІС АГРО» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У судовому засіданні, яке відбулося 23.07.2026 приймали участь представники апелянта та державної виконавчої служби, які підтримали свої вимоги та заперечення.
Представники відповідача ( за первісним позовом) у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою.
Відповідно до приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. ( ст.269 ГПК України)
Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.
З матеріалів справи убачаються такі обставини.
Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО", в якому просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" (код ЄДРПОУ 44305134, адреса: Україна, 62302 Харківська обл., Харківський р-н, місто Дергачі, вул. Соснова, будинок 2-А) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРПОУ 30019775, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) грошові кошти в сумі 217 817 898,10 гривень (двісті сімнадцять мільйонів вісімсот сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 10 коп.) гривен, з яких заборгованість в сумі 8 733 554,40 (вісім мільйонів сімсот тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 40 коп.) гривень, штрафні санкції в сумі 209 084 343,70 (двісті дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі триста сорок три гривні 70 коп.) гривень, також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» судові витрати.
В подальшому ТОВ «АДР-СЕРВІС АГРО» звернулось до господарського суду із зустрічною позовною заявою до АТ «Укргазвидобування», в якій просило суд стягнути з АТ «Укргазвидобування» (ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) на користь ТОВ «АДР СЕРВІС АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 44305134) штраф за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди № 17 від 18 липня 2024 року в розмірі 109 086 825,40 грн (сто дев`ять мільйонів вісімдесят шість тисяч вісімсот двадцять п`ять гривень сорок копійок), а також розподілити судові витрати.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 (суддя Усата В. В.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2026, клопотання відповідача за первісним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій задоволено частково - зменшено розмір штрафу, нарахованого відповідно до п. 5.4.1. Договору, на 95%; первісний позов задоволено частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» штраф в сумі 4 863 218,70 грн., що нарахований відповідно до п. 5.4.1. Договору, витрати зі сплати судового збору у розмірі 378 594,36 грн., в частині первісних позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 8 733 554,40 грн, штрафу у розмірі 92 401 155,20 грн. (нарахованого відповідно до п. 5.4.1. Договору) штрафу у розмірі 103 086 425,40 грн. (нарахованого відповідно до п. 5.4.4. Договору, штрафу у розмірі 8 733 544,40 грн. (нарахованого відповідно до п. 5.4.9. Договору) відмовлено; клопотання відповідача за зустрічним позовом щодо зменшення штрафних санкцій задоволено частково - зменшено розмір штрафу на 50%; зустрічний позов задовольнити частково - стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" штраф за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди № 17 від 18 липня 2024 року в розмірі 51 543 212,70 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 801 203,95 грн., в частині зустрічних позовних вимог щодо стягнення штрафу у розмірі 57 543 612,70 грн. відмовлено.
24.03.2026 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05 січня 2026 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 10 березня 2026 року видано відповідні накази суду на примусове стягнення.
03.04.2026 через систему «Електронний суд» представником Акціонерного товариства "Укргазвидобування" подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення за вх. № 7990, в якій скаржник просив суд:
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2026 ВП №80620503, винесену Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павліченко Вікторією Олександрівною з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.03.2026 № 922/3725/25 про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь ТОВ «АДР-СЕРВІС АГРО» штрафу за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди № 17 від 18 липня 2024 року в розмірі 51 543 212,70 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 801 203,95 грн.;
- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 27.03.2026, винесену Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павліченко Вікторією Олександрівною у виконавчому провадженні ВП № 80620503;
- скасувати постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 27.03.2026, винесену Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павліченко Вікторією Олександрівною у виконавчому провадженні ВП № 80620503;
- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павліченко Вікторії Олександрівни щодо відкриття виконавчого провадження ВП 80620503 та вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.03.2026 № 922/3725/25 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР-СЕРВІС АГРО» штрафу за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди № 17 від 18 липня 2024 року в розмірі 51 543 212,70 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 801 203,95 грн.;
- визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павліченко Вікторії Олександрівни з неповернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження";
- зобов`язати Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павліченко Вікторію Олександрівну повернути наказ Господарського суду Харківської області від 24.03.2026 №922/3725/25 про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР-СЕРВІС АГРО» штрафу за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди №17 від 18 липня 2024 року в розмірі 51 543 212,70 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 801 203,95 грн без прийняття до виконання.
В обґрунтування поданої скарги посилався на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2026 ВП № 80620503 підлягає скасуванню, а дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з винесення даної постанови та вчинення всіх виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження, а також покладення на боржника обов`язку зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчих проваджень на рахунок Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є неправомірними, оскільки відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Відповідно до п. 4 Інструкції № 512/5 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, які містять відомості, що становлять державну таємницю, а також рішення, за якими сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (абз. 3). Відповідно до абз. 6 п. 4 Інструкції № 512/5 Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Так, сума зобов`язання за рішенням Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 по справі № 922/3725/25, на виконання якого Господарським судом Харківської області 24.03.2026 видано наказ від 24.03.2026 № 922/3725/25 про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь ТОВ «АДР-СЕРВІС АГРО», складає 52 344 416,65 грн, тобто становить більше п`ятдесяти мільйонів гривень; таким чином, в порядку п. 4 вказаної Інструкції примусове виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.03.2026 № 922/3725/25 про стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь ТОВ «АДР-СЕРВІС АГРО» штрафу за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди № 17 від 18 липня 2024 року в розмірі 51 543 212,70 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 801 203,95 грн, підвідомче Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки зобов`язання за рішенням Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 у справі № 922/3725/25 становить більше п`ятдесяти мільйонів гривень, а саме 52 344 416,65 грн. Натомість, виконавче провадження ВП 80620503 з примусового виконання вказаного наказу відкрито державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, якому даний наказ не підвідомчий.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2026 (суддя Усата В. В.) відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення (вх. № 7990 від 03.04.2026) до повернення матеріалів справи №922/3725/25 з Касаційного господарського суду Верховного Суду.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.05.2026 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 та рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 скасовано в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення заборгованості у розмірі 8 733 554,40 грн, штрафу у розмірі 103 086 425,40 грн (нарахованого на підставі підпункту 5.4.4 договору від 06.04.2018 № УБГ 223/035-18), штрафу у розмірі 8 733 544,40 грн (нарахованого на підставі підпункту 5.4.9 договору від 06.04.2018 № УБГ 223/035-18), а справу № 922/3725/25 у зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 та рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2026 залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2026 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження
Крім того, ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2026 прийнято до розгляду скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення (вх. № 7990 від 03.04.2026).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.06.2026 у задоволені скарги було відмовлено.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що задоволення заявлених у скарзі на дії та бездіяльність державного виконавця вимог не є ефективним способом захисту, оскільки навіть задовольнивши таку скаргу суд не здійснить жодного захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин та не відновить порушене право відповідача з огляду на нижче викладене.
Відповідно до приписів статей 326, 327 господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, виконання яких здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. ( ст.1 Закону «Про виконавче провадження»)
Відповідно до приписів частини 1 стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» 
Згідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону (наказ є виконавчим документом згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону ) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями (пункти 1, 3, 5, 8 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За приписами частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права .
Таким чином, одним з засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.
Відповідно до приписів частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20 зазначила, що передбачений частиною першою статті 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" та статтею 339 ГПК України судовий захист прав та законних інтересів, порушених рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, має бути ефективним, зокрема, доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.11.2924 у справі № 204/8017/17 звернула увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд.
З матеріалів справи цієї справи убачається, що 31.03.2026 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом) 
Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що визнання у цьому випадку неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця в межах виконавчого провадження, яке наразі закінчене, не поновить порушеного права скаржника, а матиме лише наслідком встановлення юридичних фактів.
При цьому встановлення юридичних фактів можливе лише як елемент оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості позовних вимог у випадку наявності спору про право цивільне. Це відповідає загальним засадам процесуального права, які зобов`язують суд при вирішенні спору встановити всі обставини, що мають значення для справи, дати їм юридичну оцінку та здійснити оцінку доказів у їх сукупності (постанова Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/7631/18).
Наведене дає підстави для висновку про те, що задоволення заявлених у скарзі на дії та бездіяльність державного виконавця вимог не є ефективним способом захисту у розумінні наведених вище норм та висновків, оскільки навіть задовольнивши таку скаргу суд не здійснить жодного захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин та не відновить порушене право відповідача - зазначене є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги та не вимагає з`ясування інших обставин по суті спору.
Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/15184/21 (910/4519/21) від 13 березня 2025 року.
З огляду на наведене, судова колегія відхиляє доводи апелянта про наявність підстав для скасування ухвали, оскільки судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини справи не зроблено висновок про те, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо необхідності повернення скаржнику сплаченого виконавчого збору судова колегія зазначає наступне.
Рішення суду в частині стягнення з АТ «Укргазвидобування» на користь ТОВ «АДР-СЕРВІС АГРО» штрафу за неналежне виконання умов Договору № УБГ223/035-18 від 06 квітня 2018 року та Додаткової угоди № 17 від 18 липня 2024 року в розмірі 51 543 212,70 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 801 203,95 грн. набрало законної сили, залишено без змін постановою Верховного суду, та є обов`язковим до виконання, у зв`язку з чим сплачений виконавчий збір поверненню скаржнику (боржнику за виконавчим провадженням) не підлягає в будь-якому разі, адже для цього відсутні жодні правові підстави.
З огляду на наведене, судова колегія також приходить до висновку про те, що оскільки державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" ( в зв`язку із фактичним виконання в повному обсязі рішення господарського суду згідно з виконавчим документом) визнання у цьому випадку неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця в межах виконавчого провадження, яке наразі закінчене, не поновить порушеного права скаржника, а матиме лише наслідком установлення юридичних фактів, відтак задоволення заявлених у скарзі на дії та бездіяльність державного виконавця вимог не є ефективним способом захисту. 
Крім того, факт стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" виконавчого збору є правомірним та повністю відповідає обставинам справи та приписам чинного законодавства.
За таких обставин відсутні підстави для задоволення скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення (вх. № 7990 від 03.04.2026) у справі № 922/3725/25.
Щодо доводів апелянта про неправомірність дій державного виконавця під час виконання судового рішення, на які він посилається у апеляційній скарзі.
Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.04.2018 р. у справі № 758/1303/15-ц, грошовим є зобов`язання. виражене у грошових одиницях (національній валюті України) чи у грошовому еквіваленті зобов`язання. вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Щодо питання зарахування однорідних вимог Верховний Суд виснував наступне: Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково ( постанова ВС від 02.05.2023 у справі № 910/9268/22) 
При цьому зарахування зустрічних вимог можливо на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі і на стадії виконання судового рішення.
З матеріалів справи убачається, що обсяг зобов`язання згідно резолютивної частини виконавчого документа – наказу господарського суду Харківської області № 922/3725/25 був зменшений до моменту відкриття виконавчого провадження, внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог Про зазначену обставину стягувач повідомив державного виконавця на етапі відкриття виконавчого провадження, долучивши копію заяви про зарахування зустрічних вимог.
Сума зобов`язання – це реальний залишок боргу, який підлягає примусовому стягненню на момент відкриття провадження. 
Сума зобов`язання на стадії відкриття виконавчого провадження становила 47 102 603, 59 грн ( про що було зазначено у заяві разом з наданим додатком ( заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.03.2026 за вих. № 1203/26-1), а тому згідно норм чинного законодавства віднесено до підвідомчості Відділу . 
При цьому, на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не уповноважений перевіряти правильність зазначення стягувачам суми боргу ( залишку заборгованості), а також ставити під сумнів суму, що підлягає стягненню після її зменшення. Згідно пояснень державного виконавця, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 80620503 державний виконавець фактично виходив із суми, зазначеної стягувачем у заяві, розглядаючи її як актуальний розмір зобов`язання боржника на момент відкриття провадження. 
Проте, зазначені висновки судової колегії щодо правомірності дій державного виконавця, в даному випадку, не впливають на законність оскаржуваної ухвали, оскільки, як зазначалося вище, у задоволенні скарги на дії державного виконавця було відмовлено саме з підстав завершення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду, і як наслідок, оскарження цих дій не є ефективним способом захисту оскільки жодним чином не поновить права заявника ( скаржника). При цьому зазначена обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги та не вимагає з`ясування інших обставин по суті спору.
Аналогічні висновки, щодо не ефективного способу захисту під час розгляду скарги на дії державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення, і, як наслідок, відсутність необхідності з`ясовувати інші обставини по суті спору, містяться у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі № 910/15184/21 (910/4519/21) , на яку послався і суд першої інстанції та яка враховується судовою колегією під час апеляційного провадження згідно до приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

В даному випадку судова колегія приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, ухвала суд залишається без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м.Київ, вх.1353 х/1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.06.2026 у справі №922/3725/25 – залишити без задоволення.
2.Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.06.2026 у справі №922/3725/25 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.07.2026.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.В. Россолов