Справа № 404/10906/25 
Номер провадження 2/404/4066/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького
в складі: головуючого судді – Мохонько В.В.,
за участі секретаря – Клочко А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітньої ОСОБА_4 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_5 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Кропивницька міська рада, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що вона проживає в будинку 
АДРЕСА_2 , якій було присвоєно № 13 замість № 3 на підставі рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 323 від 11.04.2025 року «Про впорядкування нумерації квартир у будинку за адресою: АДРЕСА_3 ».
Власником квартири є територіальна громада в особі Кропивницької міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 431003107 від 12.06.2025.
Відповідачі не є членами сім?ї позивача. Вони були вселені до квартири без її дозволу як члені сім?ї її покійного брата - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 03.10.2025 Кропивницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис 1586.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі не проживають. Усі відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_4 .
З 2002 року позивач сама несе тягар утримання квартири, оплати комунальних послуг, підтримує квартиру у житловому стані, робила поточні ремонти.
Наприклад, у зв?язку з реєстрацією відповідачів у квартирі, але несплатою витрат з вивезення побутових відходів, за особовим рахунком на адресу: АДРЕСА_5 є борг, який вона не має можливості погашати, оскільки сама має інвалідність та отримує невеликий дохід.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2025 року відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, повідомлялись належним чином; правом подачі відзиву не скористались.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницької міської ради до суду не з`явився, повідомлявся належним чином; надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника Кропивницької міської рази за наявними матеріалами справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 про що позивачем надана копія витягу з реєстру територіальної громади № 2025/007855869 від 13.06.2025 року.
11.04.2025 року на підставі рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 323 від «Про впорядкування нумерації квартир у будинку за адресою: АДРЕСА_3 » квартирі було присвоєно № 13 замість № 3.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 431003107 від 12.06.2025 власником квартири є територіальна громада, орган місцевого самоврядування, Кропивницька міська рада.
Зазначена квартира була надана ОСОБА_7 (батько позивача) зі складом сім?ї 3 особи відповідно до протоколу № 22 засідання виконкому Кіровоградської міської ради депутатів трудящих від 28.11.1960 року/а.с.9/.
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданим 02.09.1989 року відділом РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 1960/зворотна сторона а.с. 8/.
16.11.1989 року рішенням райвиконкому № 510 від 16.11.1989 року був наданий дозвіл на переоформлення особового рахунку на квартиру на його дружину ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданим 30.04.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 1251.
Відповідно до довідки № 0303 виданою 21.01.2020 КП «ЖЕО №1 КМР» у квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 2016 р.н. та ОСОБА_5 2018 року народження.
За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до частини першої ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
За змістом статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.
Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності.
При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, що враховується судом при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу.
Європейський суд з прав людини визначає, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла».
Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, не здійснюється згідно із законом та не може розглядатись як необхідне в демократичному суспільстві (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v.UKRAINE, № 30856/03, 41, від 02 грудня 2010 року).
Згідно статті 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постановах Верховного Суду від 30 квітня 2025 року у справі № 756/167/23 (провадження № 61-12134св24), від 17 червня 2024 року у справі № 404/9215/19 (провадження № 61-4042св24) зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
У постанові від 08.11.2023 у справі № 496/4525/17 ВС зазначив, що неповнолітні діти набувають прав на користування житлом лише у разі набуття такого права їхніми батьками або законними представниками. У разі втрати цього права батьками або законними представниками правові наслідки поширюються і на неповнолітніх дітей. Отже у разі втрати батьками права на користування житлом, воно припиняється також і для їхніх неповнолітні дітей. Це пов`язано з тим, що право користування житлом є особистим правом, і не може передаватися іншим особам.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що вони є сусідами позивачки, а відповідачі в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, їх речі відсутні; вони переїхали до квартири, яку придбала ОСОБА_2 по АДРЕСА_6 .
Факт не проживання відповідачів у квартирі також підтверджено актами від 19.12.2013 року, 23.07.2013 року, 12.03.2014 року, 06.08.2014 року затвердженими начальником КРЕП 6 С.М. Ковальовою відповідно до яких були проведені обстеження на предмет проживання в квартирі АДРЕСА_7 ОСОБА_2 та ОСОБА_11 . Виходом до кв. АДРЕСА_8 за вищевказаною адресою встановлено, що вказані особи у квартирі не проживають. Актом від 01.09.2025 за підписами ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_7 не проживають.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).
У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує ОСОБА_15 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 605,60 грн., з кожного, внесеного судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітньої ОСОБА_4 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_5 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Кропивницька міська рада, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 605,60 грн., з кожного, внесеного судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 , місце проживання: АДРЕСА_10 ;
відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 , місце проживання: АДРЕСА_10 ;
відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , законні права та інтереси яких представляє ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 , місце проживання: АДРЕСА_10 ;
третя особа: Кропивницька міська рада, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, код ЄДРПОУ 26241020;
третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, код ЄДРПОУ 42215510.

Повне судове рішення складено 29.06.2026 року

Суддя 
Фортечного районного суду
міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО