Справа № 505/3552/25         Провадження № 2/395/99/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовна заява обґрунтована тим, що 25.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та котовському району котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Федосова О.С. зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 і проживала з ним. 
Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачем. 
В останній період спільного життя, між позивачем та відповідачем виникали непоразуміння, шлюбні стосунки між нами припинені, оскільки у них різні погляди на життя та сімейний побут та виховання дітей, вони не розуміють один одного, що негативно впливало на виховання дітей. 
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. 
Після припинення спільного проживання відповідач долею дітей не цікавився, з сім`єю не проживає. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні ОСОБА_1 . Для їх розвитку ОСОБА_1 прикладає всі свої зусилля та можливості. 
ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними в абсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. 
Згідно довідки завідуючої ФАП с. Гонората, ОСОБА_1 проживає з трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , діти часто хворіють, мати одна піклується за їхнє здоров`я, без участі батька ОСОБА_2 . 
Згідно довідки старости Гоноратського старостинського округу № 165 від 25.09.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2015 року по теперішній час на території старостинського округу не проживає та не бере участі у житті малолітніх дітей, не забезпечує їх матеріально, аліменти не сплачує. 
Відповідно до довідки Гоноратської гімназії Куяльницької сільської ради № 28 від 30.09.2025 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 навчаються в Гоноратській гімназії. 
Згідно довідок директора Гоноратської гімназії ОСОБА_10 , батько дітей ОСОБА_2 , не приймає участі у житті та вихованні своїх дітей, всі обовязки покладені тільки на матір ОСОБА_1 . 
Відповідно до довідок Гоноратського закладу дошкільної освіти «Капітошка» Куяльницької сільської ради №4, №5, №6 від 07.08.2025 року ОСОБА_1 одна приймала участь у вихованні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком дітей ОСОБА_2 , вони не знайомі, він не приймав участі у вихованні дітей, в закладі не з`являвся, збори не відвідував, не цікавився навчанням, розвитком та успіхами дітей. Обовязки з виховання та навчання дітей виконувала одна мати - ОСОБА_1 . 
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
У зв`язку з чим позивач просить суд: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Піщаний Брід, Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи невідоме, на користь ОСОБА_1 на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісячно на одну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з моменту звернення до суду.
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
В судове засідання позивач не з`явилася, проте до суду надіслала письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, свої позовні вимоги вона повністю підтримує, не змінює та залишає без змін.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення, які розміщені на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2025 року, від 18.12.2025 року, від 04.02.2026 року, від 04.03.2026 року, від 22.04.2026 року, від 14.05.2026 року, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.
Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України відповідач про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району оповіщений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 25.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Ккотовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , за актовим запимом № 48, і проживала з ним. 
Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачем. 
В останній період спільного життя, між позивачем та відповідачем виникали непоразуміння, шлюбні стосунки між нами припинені, оскільки у них різні погляди на життя та сімейний побут та виховання дітей, вони не розуміють один одного, що негативно впливало на виховання дітей. 
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. 
Після припинення спільного проживання відповідач долею дітей не цікавився, з сім`єю не проживає. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні ОСОБА_1 . Для їх розвитку ОСОБА_1 прикладає всі свої зусилля та можливості. 
ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними в абсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. 
Згідно довідки завідуючої ФАП с. Гонората, ОСОБА_1 проживає з трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діти часто хворіють, мати одна піклується за їхнє здоров`я, без участі батька ОСОБА_2 . 
Згідно довідки старости Гоноратського старостинського округу № 165 від 25.09.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2015 року по теперішній час на території старостинського округу не проживає та не бере участі у житті малолітніх дітей, не забезпечує їх матеріально, аліменти не сплачує. 
Відповідно до довідки Гоноратської гімназії Куяльницької сільської ради № 28 від 30.09.2025 року, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 навчаються в Гоноратській гімназії. 
Згідно довідок директора Гоноратської гімназії Ворони О., батько дітей ОСОБА_2 , не приймає участі у житті та вихованні своїх дітей, всі обовязки покладені тільки на матір ОСОБА_1 . 
Відповідно до довідок Гоноратського закладу дошкільної освіти «Капітошка» Куяльницької сільської ради №4, №5, №6 від 07.08.2025 року ОСОБА_1 одна приймала участь у вихованні неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком дітей ОСОБА_2 , вони не знайомі, він не приймав участі у вихованні дітей, в закладі не з`являвся, збори не відвідував, не цікавився навчанням, розвитком та успіхами дітей. Обовязки з виховання та навчання дітей виконувала одна мати - ОСОБА_1 . 
У відповідності до інформації про ОСОБА_2 № 01-20/161/1 від 22.04.2026 року, Служба у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області повідомила про те, що надати акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та сприяти у наданні акту оцінки потреб сім`ї/особи немає можливості, оскільки за даною адресою знаходиться Новомиргородський психоневрологічний інтернат Кіровоградської обласної військової адміністрації. 
Відповідно до інформації наданої Новомиргородським психоневрологічний інтернатом Кіровоградської обласної військової адміністрації від 15 квітня 2026 року № 244, ОСОБА_2 в закладі не зареєстрований та не перебуває.
У відповідності до п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
ОСОБА_1 у ході судового розгляду у справі не надала до суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували б факт винної поведінки батька дітей щодо невиконання батьківських обов`язків.
Згідно частини 3, 4 статті 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Тлумачення положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 зазначив «Непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їхніх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
З наданих позивачкою доказів не можливо встановити свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, абсолютної байдужості батька до дітей, фактів заподіяння шкоди дітям, або того, що він становить загрозу для здоров`я та розвитку дітей.
Неактивність або певна бездіяльність відповідача як батька, з урахуванням наведеного вище не може вважатися достатньою підставою для того, щоб дійти висновку про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав.
Разом з тим, згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духов них цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 705/3040/18 (провадження № 61-19878св21) Верховний Суд зауважив на необхідності врахування об`єктивних причин неможливості активної участі одного з батьків у житті дитини, зокрема, проживання та роботу в іншому місті, існування між батьками неприязних стосунків, що може вказувати про недоведеність позивачем свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Позивач наполягає на тому, що відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків щодо виховання дітей, що виражається в його бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, і така поведінка є винною.
З огляду на викладене вище, оскільки у ході судового розгляду у справі позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б давали суду підтави для беззаперечного висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд зазначає наступне.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач участі у вихованні дітей, в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти на дітей в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач.
Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Піщаний Брід, Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісячно на одну дитину, починаючи з 08.10.2025 року і до досягнення повноліття ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке настане ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке настане ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке настане ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачену суму судового збору на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає виконанню негайно, в іншій частині рішення суду підлягає виконанню після набрання ним законної сили.
Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом вказаного строку не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:      Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 09 липня 2026 року.