ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
31 липня 2026 року | Справа № 903/185/26

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд”
про ухвалення додаткового рішення
по справі № 903/185/26
за первісним позовом Приватного акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ПрАТ “Волиньобленерго”, м.Ковель
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд”, м.Луцьк
про стягнення 53516,08 грн, 
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд”, с.Поворськ, Ковельський район, Волинська область
до Приватного акціонерного товариства “Волиньобленерго”, м.Луцьк 
про скасування рішення комісії,
в с т а н о в и л а:
рішенням Господарського суду Волинської області від 17.07.2026 ухвалено:
- у задоволенні первісного позову ПрАТ “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ПрАТ “Волиньобленерго” до ТзОВ “Волинь Вест Вуд” про стягнення 53 516,08 грн відмовити; 
- зустрічний позов ТзОВ “Волинь Вест Вуд” до ПрАТ “Волиньобленерго” про скасування рішень комісії ПрАТ "Волиньобленерго" з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформлених протоколом №1054 від 04.11.2025 та протоколом №1204а від 23.12.2025, задовольнити;
- скасувати рішення комісії ПрАТ “Волиньобленерго” з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, які оформлені протоколом №1054 від 04.11.2025 та протоколом №1204а від 23.12.2025;
- у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним нарахування ТзОВ "Волинь Вест Вуд" вартості необлікованої електричної енергії та необлікованої реактивної електричної енергії за актом про порушення №002343 від 06.10.2025 у загальній сумі 53 516,08 грн відмовити; 
- стягнути з ПрАТ "Волиньобленерго" на користь ТзОВ "Волинь Вест Вуд" 2 662 грн 40 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
21.07.2026 через систему “Електронний суд” ТзОВ “Волинь Вест Вуд” подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ПрАТ "Волиньобленерго" на користь ТзОВ “Волинь Вест Вуд” витрати на правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн.
Ухвалою суду від 23.07.2026 було прийнято заяву до розгляду; постановлено розглядати заяву без повідомлення сторін.
Ухвалу суду від 23.07.2026 було надіслано Приватному акціонерному товариству “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ПрАТ "Волиньобленерго" та Товариству з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками Господарського суду Волинської області про доставку електронних листів від 23.07.2026.
Заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” про стягнення з Приватного акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ПрАТ "Волиньобленерго" 18 000 грн витрат на професійну правничу допомогу обґрунтована і підлягає до задоволення.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки судом вирішується питання про стягнення лише судових витрат, то заява позивача від 21.07.2026 розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Як передбачено ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір таких витрат. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення цих витрат (ч. 5, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відзиві позивача за зустрічним позовом заявила про те, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів з моменту вирішення справи по суті.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
На підтвердження надання Товариству з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” професійної правничої допомоги адвокатом Талашко І.М. подано:
- ордер на надання правничої допомоги серія АС №1181719 від 06.04.2026;
- договір про надання правничої допомоги № 06/04/26-1 від 06.04.2026;
- додаток 1 до договору про надання правничої допомоги № 06/04/26-1 від 06.04.2026;
- акт приймання - передачі виконаних робіт від 15.07.2026 до договору про надання правничої допомоги № 06/04/26-1 від 06.04.2026;
- платіжну інструкцію №1388 від 21.07.2026 про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” 18 000 грн.
З наданих доказів вбачається, що 06.04.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” як клієнтом та адвокатом Талашко І.М було укладено договір про надання правничої допомоги.
Відповідно до п.1.1 договору про надання правничої допомоги, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Згідно із п. 3.1. договору за правничу допомогу, передбачену в п.п. 1.2, 1.3 договору замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі визначеною додатком №1 до цього договору.
На виконання умов договору про надання правничої допомоги № 06/04/26-1 від 06.04.2026 Товариству з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” надано послуги, правового характеру, перелік яких наведено в акті від 15.07.2026 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №06/04/26-1 від 06.04.2026.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” на підтвердження факту сплати коштів надало платіжну інструкцію №1388 від 21.07.2026 про перерахування 18 000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Надані докази в їх сукупності підтверджують надання Товариству з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №903/185/26 у заявленому обсязі на загальну суму 18 000 грн.
Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги станом на час розгляду заяви до суду не надходило.
Виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи її складність, обсяг наданих адвокатом послуг і затрачений час, оскільки витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн документально підтверджені, обгрунтовані, у зв`язку із відмовою у задоволенні первісного позову та частковим задоволенням зустрічного позову їх слід покласти на позивача за первісним позовом - ПрАТ "Волиньобленерго".
Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
в и р і ш и в:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь Вест Вуд” про ухвалення додаткового рішення від 21.07.2026 задовольнити.
2. Стягнути з ПрАТ "Волиньобленерго" (вул. Назарія Яремчука, буд. 4, м. Луцьк, Волинська обл., 43023, код ЄДРПОУ 00131512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Вест Вуд" (вул. Перемоги, буд. 12А, с. Поворськ, Ковельський район, Волинська обл., 45050, код ЄДРПОУ 43877647) 18 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту додаткового судового рішення.
Повний текст додаткового рішення виготовлено і підписано 31.07.2026.

Суддя  Якушева І. О.