Справа № 541/2898/26
Номер провадження 2/541/2081/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

17 вересня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Городівського О.А.,
за участю секретаря судового засідання – Ніколаєнко М.В.,
розглянувши у м. Миргороді в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
08.07.2026 представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, 11.08.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено договір-анкету про споживчий кредит №97992935000, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 24 473,30 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 19.06.2023 АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №244, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 97992935000 від 11.08.2021. Просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 97992935000 від 11.08.2021 в розмірі 15 176,52 грн на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн. та професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.
Представник позивача в позовній заяві просив розглянути цивільну справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2026 справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с. 65).
27.07.2026 до суду надійшов відзив представника відповідача, адвоката Долженко О.М., вобґрунтування якого зазначила, що позовні вимоги визнають частково, погоджуючись із стягненням заборгованості за тілом кредиту в сумі 8446,32 грн, проте заперечують проти стягнення комісії в сумі 6730,20 грн як незаконної та нікчемної умови договору на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» і практики Верховного Суду. Крім того, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу або відмовити в їх стягненні через їх неспівмірність із складністю справи та неналежне документальне підтвердження, а судовий збір стягнути пропорційно до задоволених вимог. 
11.08.2026 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, де зазначено, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі, оскільки відповідач добровільно погодився з усіма умовами кредитного договору, зокрема щодо сплати комісії, яка входить до складу загальних витрат за споживчим кредитом згідно із законом. Крім того, часткова сплата коштів свідчить про визнання боргу, а заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами.
Інших заяв та клопотань по справі не надійшло.
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 11.08.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №97992935000, згідно з умовами якого, відповідачу було надано кредит для придбання товару, зазначеного в п. 3.3 Договору, шляхом здійснення Банком оплати платіжних документів отримувача з позичкового рахунку Позичальника. 
Пунктами 3.1 та 3.3 Договору передбачено надання позичальнику кредиту на загальну суму 24 473,30 грн без застави, з яких 23 567,02 грн спрямовано на придбання товару (ноутбука), а 906,28 грн - на оплату разової комісії за надання послуг з управління кредитом.
Згідно з пунктами 3.6, 3.7 та 3.8 Договору повернення кредиту та сплати здійснюються щомісяця до 11 числа згідно з графіком платежів у вигляді ануїтетних платежів (1 224 грн до 11.04.2022 та 1 897 грн з 12.04.2022), із кінцевим терміном повернення не пізніше 11.04.2023 року. 
Відповідно до пунктів 3.9 та 3.10 Договору за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 0,00001% річних, яка у разі прострочення зобов`язань збільшується до 7,00001% річних на всю суму простроченого основного боргу. 
Крім того, відповідно до пункту 3.12 Договору передбачено обов`язок позичальника сплачувати банку комісії згідно з умовами договору та додатків до нього.
11.08.2021 ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому викладено істотні умови, які за своїм змістом є аналогічними викладеними у кредитному договорі. 
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до виписки за кредитним договором вбачається, що 11.08.2021 здійснено зарахування 24 473,30 грн на рахунок НОМЕР_1 , як надання кредиту згідно угоди 97992935000 від 11.08.2021 ОСОБА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що АТ «УКРСИББАНК» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.
19.06.2023 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 244, відповідно до умов якого АТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.06.2023 до Договору факторингу № 244 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15 176,52 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 8 446,32 грн, заборгованість за комісією 6 730,20 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, право вимоги за Договором № 97992935000 від 11.08.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу.
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 становить 15 176,52 грн , а саме: заборгованість за тілом кредиту 8 446,32 грн, заборгованість за комісією 6 730,20 грн.
Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8 446,32 грн заборгованості за основною сумою боргу, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження виконання зобов`язання за кредитним договором зі сплати тіла кредиту в повному обсязі.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 24 473,30 грн, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою у повному обсязі не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8 446,32 грн суми заборгованості за тілом кредиту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6 730,20 грн заборгованість по комісії за надання кредиту, суд зазначає наступне.
Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено судом, згідно п.3.12 Договору, позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до додатку №1 до договору № 97992935000, передбачена щомісячна комісія за управління кредитом 2,75% від суми наданого кредиту (включається до суми ануїтетного платежу) починаючи з 12.04.2022 року; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні і використанні кредиту (разова) з подальшим інформуванням про стан розрахунків в розмірі 906,28 грн. та сплачується Позичальником за рахунок власних коштів. У разі, якщо комісія фінансується за рахунок кредитних коштів, включається до суми щомісячного платежу; комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника розраховується, як різниця між сумою фактично сплаченого Позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно Графіку платежів, але не більше 10,00 грн. Вона утримується Банком у випадку переплати Позичальником останнього ануїтетного платежу згідно Графіку платежів; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні чергового платежу в сумі 500,00 грн, яка сплачується при простроченні чергових платежів. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що Банк повідомляє Клієнтів шляхом розміщення оголошення на сайті Банку; комісія за розрахунково-касове обслуговування.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 06 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги те, що АТ «УКРСИББАНК» не зазначило та не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця пов`язані з видачею та обслуговуванням кредиту, суд дійшов висновку, що положення п. 3.12 Договору № 97992935000 та додатку №1 до договору № 97992935000 є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6 730,20 грн заборгованості по комісії, до задоволення не підлягає.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 15 176,52 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 8 446,32 грн що становить 55,65 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 481,63 грн, що складає 55,65 % від 2662,40 грн.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Усенко М.І. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 8000,00 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав.
За таких обставин, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючи конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 4000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх, за Договором про надання споживчого кредиту № 97992935000 від 11.08.2021 року за заборгованість в сумі 8 446 (вісім тисяч чотириста сорок шість) гривень 32 копійки.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх, судовий збір у сумі 1 481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 63 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя | | О.  А.  Городівський