Справа № 686/22735/26
Провадження № 1-кп/686/2247/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника – адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12025243000001492 від 15.05.2026 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, 
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 124 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
В С Т А Н О В И В :
12 серпня 2026 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, якою встановлено, що 15.05.2023 близько 01:00 між ОСОБА_4 та його братом ОСОБА_6 , які у стані алкогольного сп`яніння перебували у саморобній тимчасовій споруді, що знаходиться на відкритій, польовій ділянці місцевості, а саме на території поблизу незавершеного будівництва, розташованого за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, села Лісові Гринівці, на ґрунті раптово виниклого конфлікту розпочалась суперечка, внаслідок якої між ними відбулась бійка. Згодом, під час продовження виниклого конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на протиправне посягання на здоров?я іншої людини, а саме заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
У подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , штовхнув останнього в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_4 , не втримавшись на ногах, втративши рівновагу впав на підлогу. Використовуючи таке положення тіла останнього, ОСОБА_6 , сівши на ОСОБА_4 , наніс декілька ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя та обхоплючи двома руками шию із силою почав стисками її.
Згодом, ОСОБА_6 заспокоївшись та припинивши вчиняти насильство щодо свого брата ОСОБА_4 , відійшов від нього. Утім, через не тривалий проміжок часу знову розпочав висловлювати в сторону брата образи та агресію, які переросли у бійку. В ході якої ОСОБА_6 підійшовши до ОСОБА_4 наніс один удар лобною частиною голови в ділянку обличчя брата, який внаслідок удару не втримавшись на ногах, втратив рівновагу та впав. Після падіння ОСОБА_4 піднявся на ноги, у цей момент між останнім та ОСОБА_6 розпочалась боротьба, в ході якої ОСОБА_6 схопив до руки ніж, який знаходився поруч та почав висловлювати погрози застосування насильства до свого брата. Тоді ж, під час боротьби ОСОБА_6 наніс один колючий удар в ділянку стегна лівої нижньої кінцівки ОСОБА_4 . У зв?язку з чим, ОСОБА_4 вихопив ніж із руки брата та наніс ним один удар в ділянку лівої верхньої кінцівки ОСОБА_6 , після чого, в той самий момент ОСОБА_4 наніс брату, який відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, ще один удар ножем в ділянку черевної порожнини.Після чого, побачивши, що з утвореної на руці брата рани витікає кров ОСОБА_4 запропонував останньому перев`язати рану, про те останній вибіг із приміщення тимчасової споруди та направився у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_4 , маючи право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання, втім застосовуючи для захисту охоронюваного інтересу засоби, що не відповідали обстановці посягання, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , неправильно оцінивши небезпеку посягання внаслідок збудження, умисно, розуміючи що поступається можливостям нападника, перевищуючи межі необхідної оборони, ОСОБА_4 вихопив ніж із руки брата, та наніс ним один удар в ділянку лівої верхньої кінцівки ОСОБА_6 , після чого, в той самий момент ОСОБА_4 наніс брату ще один удар ножем і ділянку черевної порожнини, чим спричинив ОСОБА_6 проникаюче поранення черевної стінки в правому підребер`ї з ушкодженням передньої черевної стінки, різані рани нижньої третини задньо-зовнішньої, латеральної поверхні лівого плеча з частковим ушкодженням латеральної головки триголового м`яза, з ушкодженням лівої плечової та пахвової артерії, лівого променевого середнього ліктьового нервів, які, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та супроводжувалися загрозливими для життя явищами.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони і останній підлягає кримінальній відповідальності за ст. 124 КК України.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри (обвинувачення) всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за статтею 124 КК України. 
Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, обвинувачений та потерпілий зазначили, що злочин було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилася.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят (150) годин. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував щодо затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання. 
Потерпілий зазначив, що угода укладена добровільно, він будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просив угоду затвердити. 
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 124 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. 
Захисник вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, всі правові наслідки укладення угоди обвинуваченому та потерпілому розсуненні, не заперечував щодо затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України. Дана угода відповідає вимогам КПК України та КК України, визначене в ній покарання визначено відповідно до вимого статей 50, 51,56, 65, 69-1 КК України не суперечить інтересам суспільства та закону.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони і вчинив кримінальне правопорушення передбачене статтею 124 КК України.
Відповідно угоди встановлені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ступень суспільної небезпеки обвинуваченої: щире каяття, визнання вини, вчинення кримінального правопорушення внаслідок жорстокого поводження з боку потерпілого), обтяжуючими обставини є вчинення в стані алкогольного сп`яніння, щодо брата. 
Обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, будь-якими психічними захворюваннями не страждає, не страждав і таким на момент інкримінованого йому злочину.
Судом враховуються вище викладені обставини, ставлення обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення: його шкода про вчинене, позиція потерпілого, який примирився з обвинуваченим, підтримує родинні відносини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання. Дані обставини є істотними і такими що відповідають дійсності та вимогам угоди і підставою для примирення обвинуваченого з потерпілим та відповідають визначеній в угоді мірі покарання, не суперечать закону, тому суд вважає, що визначене в угоді покарання може бути призначено судом і буде відповідати особі обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. 
Долю речових докази вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання не має. Процесуальні витрати відсутні. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 12 серпня 2026 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 124 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Речові докази: 
-змив з плями рбк на підлозі між ліжками, який поміщено паперового конверту; 
-змив з плями рбк на підлозі під столом, який поміщено паперового конверту;
- два пластикових стакани рожевого і жовтого кольорів, які поміщено до окремих паперових конвертів; 
- футболка із плямами рбк у розрізаному стані, яку було вилучено та поміщено до паперового конверту; 
- спортивні штани чорного кольору із плямами рбк та пошкодженням на лівій штанці з переду, які поміщено до окремого паперового мішка, 
- футболка червоного кольору у пошкодженому стані із плямами рбк, яку поміщено до окремого паперового мішка;
- пластикову пляшку із етикеткою Zibert 2,4 л із рідиною, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету QНY000180;
- кофту зеленого кольору, яку поміщено до паперового конверту знищити. 
- мобільний телефон з плямами рбк, який поміщено до паперового конверту повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1