Справа №592/19359/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/809/26 | Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія  184 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в залі суду в місті Суми розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2025, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн,- 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження за те, що вона ухилялася від передбачених ст.150 СК України обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що остання без поважних причин пропустила 51 урок у КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 9, м. Суми, Сумської області, у період з 01.09.2025 до 07.11.2025.
З таким рішенням суду ОСОБА_1 не погодилась та подала апеляційну скаргу в якій стверджувала, що у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення вона не винна, оскільки від виконання батьківських обов`язків по відношенню своєї доньки не ухилялась, а навчання дитина дійсно не відвідувала однак не безпричинно, а через відсутність світла, інтернету та через хворобу. Про неможливість відвідувати уроки, вона, як мати, інформувала класного керівника доньки, тоді як та, за час воєнного стану, станом своєї учениці не цікавиться. 

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки в своїх діях не вбачала вчинення адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи та доводи скарги ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 в провину, правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилялася від передбачених ст.150 СК України обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що остання без поважних причин пропустила 51 урок у КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 9, м. Суми, Сумської області, у період з 01.09.2025 до 07.11.2025.
Вказані обставини обґрунтовано визнані судом першої інстанції доведеними, оскільки підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №778550 від 21.11.2025, який складений у відповідності до вимог у відповідності до вимог ст.256 КУпАП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.11.2025, згідно з якими її донька ОСОБА_3 - учениця 7-А класу КУ ССШ І-ІІІ ступенів №9, навчається на змішаній формі, має пропуски занять або ж днів, через хвороби або вимкнення електропостачання; медичні довідки нею наразі не надані; в подальшому зобов`язується контролювати навчальний процес дитини; 
- поданням директора КУ ССШ І-ІІІ ступенів №9, м. Суми, Сумської області ОСОБА_4 від 07.11.2025, в якому вона просить вжити заходи щодо забезпечення безпеки та повернення до систематичного навчання дитини ОСОБА_2 , яка має 85 пропусків уроків, з яких 51 без поважної причини; дитина не відвідує школу під час проведення навчання в укритті, не бере участі в онлайн-уроках; мати постійно знаходить різні причини відсутності. Ситуація залишається без покращення; учителі повідомляють про повну неактивність учениці на уроках, відсутність зворотного зв`язку, невиконання завдань та наявність низьких навчальних результатів;
- поданням директора КУ ССШ І-ІІІ ступенів №9, м. Суми, Сумської області ОСОБА_4 від 20.11.2025 щодо перевірки на предмет можливих загроз для життя, здоров`я та безпеки дитини ОСОБА_2 , з якого вбачається, що учениця протягом тривалого часу систематично не виконує навчальні завдання, не бере участі в освітньому процесі в повному обсязі; мати ОСОБА_1 не надає підтверджуючих офіційних документів щодо причин відсутності дитина на заняттях; надходили лише поодинокі записки або повідомлення через месенджер; контакту з дитиною немає, що унеможливлює з`ясування її актуального психоемоційного стану та умов проживання;
- доповідною запискою класного керівника -А класу КУ ССШ І-ІІІ ступенів №9, м. Суми, Сумської області ОСОБА_5 від 19.11.2025, з якої вбачається, що налагодити співпрацю з матір`ю ОСОБА_2 щодо інформування про навчальні труднощі дитини та необхідність відповідального ставлення до обов`язків забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти виявилось безрезультатним; мати не визнає проблем у навчанні доньки та не вбачає власної відповідальності за їх вирішення; на заплановану зустріч для обговорення навчальних труднощів дитини не з`явилась, що унеможливило здійснити конструктивний діалог та вироблення спільного плану підтримки дитини;
- роздруківкою переписки з месенджеру класного керівника з ОСОБА_1 на підтвердження наведених у поданні обставин;
- копією паспорта громадянки України ОСОБА_1 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 ,
- копією постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2025 у справі №592/9980/25, якою закрито провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї доньки ОСОБА_6 , яка з 07.04.2025 по 18.04.2025 пропустила 10 навчальних днів без поважної причини у КУ Сумська ЗОШ №6, м. Суми.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, на переконання апеляційного суду суд першої інстанції обгрунтовано та правильно визнав доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про охорону дитинства», законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Так, виконання батьками своїх обов`язків по відношенню до дитини врегульовані, зокрема, Главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» Сімейного кодексу України.
Згідно приписів ч. ч. 1, 4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Так, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, від виконання яких саме обов`язків по відношенню до дітей ухиляються батьки.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов`язки батьків по відношенню до дітей.
З урахуванням вказаних норм матеріального законодавства, ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї обов`язків із забезпечення виховання малолітньої доньки належним чином, зокрема не забезпечила участі останньої в навчальному процесі, у зв`язку з чим дитина пропустила без поважних причин 51 урок.
Відтак, можна дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.
Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.
Будь-яких переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП апелянтом не наведено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошувала на тому, що від виконання батьківських обов`язків по відношенню своєї доньки не ухилялась, а навчання дитина дійсно не відвідувала однак не безпричинно, а через відсутність світла, інтернету та через хворобу. Про неможливість відвідувати уроки, вона, як мати, інформувала класного керівника доньки тоді як та за час воєнного стану, станом своєї учениці не цікавиться. 
Однак, до вказаних тверджень ОСОБА_1 апеляційний суд відноситься критично та вважає їх сумнівними, оскільки жодних доказів в підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 суду не надала, в тому числі не підтвердила факт перебування доньки на лікуванні. Щодо перебоїв зі світлом та інтернетом, то тут слід зауважити, що вказані обставини в умовах війни дійсно існують, однак з різною періодичністю і тривалістю, при цьому батьки безумовно зобов`язані вживати заходів по забезпеченню дитині належного навчання, повинні цікавитись його ходом та сприяти в отриманні дитиною знань. Натомість матеріали справи вказують на протилежне, зокрема на відсутність зі сторони ОСОБА_1 , як матері малолітньої донечки, будь-яких заходів по забезпеченню дитині належного навчання, оскільки дитина систематично не відвідує навчальний процес, що безумовно завдає шкоди в цілому її освітньому рівню. 
Таким чином, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої ОСОБА_1 обгрунтовано притягнуто до відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, нею не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Відповідно до ч. 1-2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України і при цьому враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом першої інстанції не встановлено, а тому з урахуванням даних про особу винної, яка не вперше притягається до адміністративної відповідальності щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, проте висновків для себе не зробила, належних та адекватних заходів щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти не вживає, обставини вчиненого адміністративного правопорушення, зокрема, кількість пропусків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2025, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Філонова Ю. О.