Справа № 127/23313/26
Провадження № 1-кп/127/626/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026 	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 20.06.2026 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026025010000213, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка, Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу 17000 гривень з розстрочкою виплати рівними частинами на 10 місяців по 1700 гривень, покарання не відбуто, штраф не сплачений, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_2 , що проходить військову службу на посаді механіка-радіотелефоніста відділення засобів радіозв`язку 2 взводу зв`язку роти зв`язку батальйону управління, ВОС-474256Д/641, військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_2 20.06.2026, близько 15 години, прогулюючись в лісовій зоні, що неподалік вулиці Родіона Скалецького у місті Вінниця, маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, шляхом знахідки на землі, поліетиленовий пакет із психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,4064 г, який розпочав зберігати про собі, достовірно розуміючи, що всередині знаходиться психотропна речовина.
В подальшому цього ж дня, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_2 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на зберігання психотропних речовин без мети збуту, неподалік будинку № 59, що по вулиці Родіона Скалецького у місті Вінниця, був зупинений працівниками УСР у Вінницькій області ДСР НП України, в ході спілкування з якими, усвідомлюючи, що його дії щодо незаконного зберігання психотропних речовин будуть викриті, повідомив останнім, що зберігає при собі психотропну речовину.
Надалі, в ході огляду місця події, ОСОБА_2 добровільно дістав із правої задньої кишені штанів, в які був одягнений та видав працівникам поліції поліетиленовий пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,4064 г, яку він незаконно придбав та зберігав.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 309 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч. 1 ст. 309 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету правопорушення. Добровільність вказаного встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.
Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставинами кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Із довідки-характеристики, виданої сільським головою Городківської сільської ради Тульчинського району від 23.06.2026 року вбачається, що ОСОБА_2 за час проживання на території села зарекомендував себе з задовільної сторони.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 року № 24, солдата за призовом ОСОБА_2 з 24.01.2025 року призначено на посаду номером обслуги 3 відділення зенітного артилерійського взводу зенітно ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, ВОС-156533Д.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2025 року № 117, солдата за призовом ОСОБА_2 призначено на посаду механіка-радіотелефоніста відділення засобів радіозв`язку 2 взводу зв`язку роти зв`язку батальйону управління, ВОС-474256Д/641.
Як вбачається із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2025 року № 142, ОСОБА_2 припинено виплату грошового забезпечення за фактом самовільного залишення військової частини 22.05.2025 року у зв`язку з наявністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Із медичної характеристики, виданої начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 у списках поранених та травмованих не значиться.
Із службової характеристики на ОСОБА_2 вбачається, що останній за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе негативно. До виконання службових обов`язків ставиться байдуже.
Із довідки про результати перевірки за відомостями інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» від 30.01.2026 року та долученого вироку вбачається, що ОСОБА_2 судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 17000 гривень з розстрочкою виплати рівними частинами на 10 місяців по 1700 гривень. Вкаазане покарання ОСОБА_2 не відбуто.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок в період невідбутого покарання, вину у вчиненні кримінального проступку визнав та щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням ст. 337 КПК України, згідно із якою розгляд справи здійснюється в межах обвинувального акту складеного прокурором, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді шрафу, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вже зазначалось, ОСОБА_2 не відбув покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2024 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу.
Вирішуючи питання наявності підстав для застосування ст. 71 КК України, суд крім даних про те, що нове кримінальне правопорушення вчинено до повного відбуття покарання, враховуює і вимоги ст. 80 КК України.
Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Враховуючи дату засудження - 11.01.2024 року, щодо ОСОБА_2 можливо було б застосувати вказаний інститут.
Разом із тим, згідно із ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
З даних про про результати перевірки за відомостями інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» від 30.01.2026 року, ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.307 КК України з 17.07.2024; за ч. 1 ст. 309, ч. 5 ст. 407 КК України з 08.12.2025 року. Вчинення вказаних злочинів перервало строк, визначений в п. 1 ч. 1 ст.80 КК України.
Із зазначених підстав суд застосовує до ОСОБА_2 вимоги ст. 71 КК України та призначає покарання за сукупністю вироків. 
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 2888,16 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст. ст. 65-67, 309 КК України, ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_2  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити  ОСОБА_2  покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000, 00 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_2  покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 18700, 00 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 2888,16 гривень.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2026 року на речові докази - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме згорток, перемотаний чорною ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходився поліетиленовий zip-пакетик із кристалічною речовиною, який в подальшому було упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP1491733 та змиви з поверхней рук вологою серветкою у ОСОБА_2 які з контрольним зразком серветки поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1491734, які після проведення експертизи поміщено в спеціальний пакет з полімерного матеріалу з написом «МВС УКРАЇНИ ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» № 6688009 (квитанція № 3589) – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: