ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/3861/24
Провадження № 2/505/1562/2025

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року           місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді     Дзюбинського А.О.,
за участі секретаря судового засідання Антонюк Ю.А.,
представника відповідача 
ОСОБА_1 адвоката    Сорокіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Котовського міськрайонного суду Одеської області питання про розподіл понесених відповідачем ОСОБА_1 судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
В провадження суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2025 позов ОСОБА_2 задоволено частково. Суд зменшив розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначеного судовим наказом у справі № 543/722/24 від 12.08.2024 до 1/6 частки заробітку (доходу) платника, але не більше 10 прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. З дня набрання рішенням законної сили попередній порядок стягнення аліментів припиняється. В решті позовних вимог відмовлено.
Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Дрогобецької Т.Ю. надійшло клопотання про зменшення витратна оплату професійної правничої допомоги та відмову у задоволенні заяви представника відповідача про їх стягнення.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Сорокіна І.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила задовольнити клопотання про ухвалення додаткового рішення, стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відтак, судове засідання проведено за відсутності представника позивача.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
У цій справі додаткове рішення ухвалюється за ініціативою суду та заяви представника відповідача.
Витрати на надання професійної правничої допомоги
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).
Представником відповідача на підтвердження оплати відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги б/н від 05.02.2025, акт від 13.02.2025 виконаних послуг до договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2025, розрахунок-фактура від 03.03.2025 робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом до договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2025.
Відповідно до договіру про надання правової допомоги б/н від 05.02.2025, акт від 13.02.2025 виконаних послуг до договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2025, розрахунок-фактура від 03.03.2025 робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом до договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2025 сума витрат складається з:складання, підписання та направлення адвокатського запиту до Сервісного центру МВС України щодо наявних зареєстрованих транспортних засобів на ім`я ОСОБА_2 - 1 500,00 грн; отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявного у ОСОБА_2 нерухомого майна 500,00 грн; складання, підписання та направлення до суду відзиву на позовну заяву у справі № 505/3861/24 -8 000,00 грн; представництво інтересів та захист прав клієнта у двох судових засіданнях у справі № 505/3861/24 -5 000,00 грн.. Надання усної консультації в рамках виконавчого провадження № 73273711 - 500,00 грн. Загальна вартість виконаних робіт становить 15 500,00 грн.
Щодо доводів клопотання представника позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу
31.03.2025 року представником позивача адвокатом Дрогобецькою Т.Ю. подано клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги та відмову у задоволенні заяви представника відповідача про їх стягнення.
У клопотанні зазначено, що справа є малозначною, не відзначалася підвищеною складністю, не потребувала значного обсягу правового аналізу чи збору доказів, а заявлений до відшкодування розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та часом, необхідним для їх виконання.
Також представник позивача посилалася на скрутне матеріальне становище позивача, який звернувся до суду саме з підстав недостатності коштів після сплати аліментів, та зазначала, що стягнення всієї заявленої суми витрат покладе на нього надмірний фінансовий тягар.
Крім того, представник позивача зазначала, що відповідач як законний представник малолітньої дитини мала можливість звернутися до системи безоплатної правничої допомоги, однак не скористалася таким правом.
Окремо представник позивача звернула увагу суду на недотримання відповідачем вимог статей 134 та 178 ЦПК України, вважаючи, що у першій заяві по суті спору (відзиві) не було наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат та не заявлено вимоги про їх подальше відшкодування.
Суд оцінюючи наведені доводи доходить до наступних висновків
Посилання представника позивача на можливість отримання відповідачем безоплатної вторинної правничої допомоги не є підставою для відмови у компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» гарантує право особи скористатися такою допомогою, однак не покладає на неї обов`язку звертатися виключно до системи безоплатної правничої допомоги та не обмежує право особи самостійно обирати адвоката.
Разом із тим суд погоджується з доводами представника позивача щодо необхідності перевірки співмірності заявлених витрат критеріям, визначеним частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Матеріалами справи підтверджено, що предметом спору було зменшення розміру аліментів. Справа не вимагала проведення складних процесуальних дій, призначення експертиз, допиту значної кількості свідків чи дослідження великого обсягу доказів. Правове регулювання спірних правовідносин є усталеним, а відповідна судова практика сформована.
Суд також враховує, що частина виконаних адвокатом робіт, а саме направлення адвокатського запиту до сервісного центру МВС України та отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, хоча й могла бути здійснена в межах надання правничої допомоги клієнту, однак не була безпосередньо необхідною для вирішення спору щодо зменшення розміру аліментів та не вплинула на результат розгляду справи.
Водночас суд відхиляє доводи представника позивача про необхідність повної відмови у відшкодуванні витрат у зв`язку з недотриманням вимог статей 134, 178 ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що 04.03.2025 представником відповідача було подано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із зазначенням попереднього (орієнтовного) розміру таких витрат у сумі 13 500 грн, а після ухвалення рішення, у межах строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення разом із документами, що підтверджують фактичний розмір понесених витрат.
За таких обставин суд не вбачає підстав для повної відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу виключно з формальних підстав.
Разом із тим, враховуючи характер спору, його незначну складність, часткове задоволення позову, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, а також принципи розумності, співмірності та справедливості, суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат у сумі 15 000 грн є завищеним.
Застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, рішенням Подільського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2025, у задоволені позову частково, питання про розподіл витрат пов`язаних із розглядом справи не було вирішено під час його ухвалення, суд вважає за необхідне на підставі поданих представником відповідача ухвалити додаткове рішення.
Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії для визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Мотиви суду
З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом Сорокіною І.В. професійної правничої допомоги відповідачу ОСОБА_1 у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі.
Разом з тим, оцінюючи співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу, суд має враховувати не лише факт їх підтвердження належними доказами, а й принципи розумності, пропорційності та справедливості, закріплені у ст. 137, 141 ЦПК України.
Дослідивши детальний опис робіт, суд звертає увагу на те, що предметом даного спору є зменшення розміру аліментів. Дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, має типовий характер, а правозастосовна практика у подібних правовідносинах є усталеною.
Суд зауважує, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн 
При визначенні розміру витрат, що підлягають стягненню з позивача, суд керується висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірність витрат із ціною позову.
Зокрема, суд вважає надмірним ціну 2 500 грн за кожне судове засідання на підготовку відзиву у справі про зменшення розміру аліментів 8 000 грн, а також враховує відсутність у даній справі значного обсягу доказів, що потребували б тривалого аналізу.
Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн є явно завищеною, не відповідає критеріям розумності та обґрунтованості, а також покладає на позивача надмірний тягар, що не є виправданим характером спірних правовідносин.
Враховуючи вищевикладене, складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи та значення справи для сторін, суд вважає справедливим та достатнім обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, сумою 8 500 грн. Саме такий розмір витрат суд вважає пропорційним та таким, що відповідає критерію реальності та розумності у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись 270, 133, 141, 263, 268, 270, 273, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити частково вимогу ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Повне судове рішення складено 02.04.2025
Повне найменування сторін (відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України), відомості про дітей:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ;
Відповідачі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса 
реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_6 
Відомості про дітей:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження № 5 від 14.03.2012, складений Староіржавецькою сільською радою Оржицького району Полтавської області, мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_2 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 624 від 23.05.2023, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_2 
Суддя
Котовського міськрайонного суду
Одеської області          Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ