Справа № 446/1622/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І. 
секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/1622/26

учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю 
«Укр Кредит Фінанс»;
представник позивача Олійник Катерина Олегівна;
відповідач ОСОБА_1 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

17.06.2026 представник позивача – Олійник К.О. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути на користь позивача з ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору у розмірі 55278,40 грн та судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.09.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації та використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1593-9281. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 18300,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період – 14 дні, комісія за видачу кредиту – 20,00% від суми кредиту; знижена % ставка – 0,90 % в день, стандартна % ставка – 1,00 % в день.
Додатковою угодою №1 від 10.11.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1593-9281 від 02.09.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2600,00 грн.
Вказує, що усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1593-9281 від 02.09.2025 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором.
Відтак, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного договору, натомість ОСОБА_1 не повернула в повному обсязі кредит та не виконала грошові зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 05.05.2026 загальний розмір заборгованості відповідачки становить 55278,40 грн., а саме: 17202,10 грн. – прострочена заборгованість за кредитом; 27626,30 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 10450,00 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України 
Відповідно до умов Кредитного договору направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору № 1593-9281 від 02.09.2025 року щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована Позичальником, порушення не усунуто, тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, в розмірі 55278,40 грн та судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 19.06.2026 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання.
09.07.2026 відповідач – ОСОБА_1 надіслала відзив на позовну заяву в якому просила в задоволені позовних вимог відмовити, зокрема вважає необґрунтованими стягнення з неї 10450,00 грн. – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 3660,00 грн – заборгованість по комісії за видачу кредиту та 491,59 грн – інші послуги третіх осіб, оскільки вважає таке нарахування в період дії воєнного стану незаконним.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносин.
Судом встановлено, що 02.09.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації та використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1593-9281. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 18300,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період – 14 дні, комісія за видачу кредиту – 20,00% від суми кредиту; знижена % ставка – 0,90 % в день, стандартна % ставка – 1,00 % в день.
Як видно з матеріалів справи офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (navse.in.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Основні кроки оформлення кредитної угоди за допомогою Веб-сайту: Клієнт створює заявку на отримання кредиту; отримує дзвінок від співробітника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID; (BankID – спосіб електронної автентифікації громадян за допомогою їхніх даних в банку, де вони обслуговуються); отримує рішення Кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту, Клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» Клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту; Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит; (відповідно до Правил надання споживчих кредитів Клієнт повинен володіти відкритим на власне ім`я банківським рахунком в українському банку, грошовими коштами на якому має змогу розпоряджатися; - діяти від власного імені, за власним інтересом, не отримувати Кредит в якості представника, агента третьої особи і не діяти на користь третьої особи (вигодонабувача або бенефіціара)), після прийняття Клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений Клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору; Клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитора, підписує Кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора; після підписання Кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі направляє екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на e-mail вказаний Клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта); Інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними Клієнтом.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Встановлено, що на виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A4138, для підписання Кредитного договору №1593-9281 від 02.09.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 18 300,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період* – 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка – 0,90 % в день; стандартна % ставка – 1,00 % в день;
Також Додатковою угодою_№1 від 10.11.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1593-9281 від 02.09.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2600,00 грн, що підтверджується роздруківкою тексту Додаткової угоди доданою до матеріалів справи.
Як видно з матеріалів справи позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування платежу на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положенням статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України «Про електронну комерцію».
Встановлено, що Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1593-9281 від 02.09.2025, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, чим вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Однак оскільки ОСОБА_1 не виконала умов договору та не погасила суму кредитної заборгованості визначену умовами договору, то станом на 05.05.2026 загальний розмір заборгованості відповідачки становить 55278,40 грн., а саме: 17202,10 грн. – прострочена заборгованість за кредитом; 27626,30 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 10450,00 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України.
Надаючи оцінку розрахунку заборгованості, суд враховує, що позивачем надано деталізований розрахунок, у якому зазначено період нарахування процентів, розмір заборгованості та здійснені відповідачем платежі. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості за основним зобов`язанням, не подано власного контррозрахунку та не спростовано правильність визначення позивачем суми заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до вимог статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.
За приписами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства та надані у справі докази, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеним факт укладення Договору №1593-9281 від 02.09.2025 року, між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 і отримання відповідачем кредитних коштів.
Відповідач у справі не надав належних та допустимих доказів на підтвердження оплати заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 17202,10 грн та заборгованості за нарахованими процентами у сумі 27626,30 грн. 
Відтак, суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами у розмірі 27626,30 грн, оскільки проценти нараховувалися за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, згідно умов договору. 
Отже, вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №1593-9281 від 02.09.2025 у розмірі 44828,40 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 17202,10 грн та 27626,30 грн заборгованості за процентами, підлягають до задоволення.
Оцінивши доводи відзиву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відзив підлягає частковому врахуванню з таких підстав.
Суд зазначає, що проценти за користування кредитом є платою за користування грошовими коштами, а не заходом цивільно-правової відповідальності, тому вони підлягають сплаті позичальником у розмірі та порядку, визначених умовами укладеного між сторонами договору.
Відповідач при укладенні кредитного договору була ознайомлена з його умовами, зокрема сумою кредиту, строком кредитування, розміром процентної ставки, порядком нарахування процентів та загальною вартістю кредиту, що підтверджується укладенням електронного договору шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Водночас відповідач не довела, що нарахування процентів здійснено позивачем поза межами строку кредитування або з порушенням умов договору, а також не надала власного розрахунку заборгованості.
Саме по собі перевищення суми нарахованих процентів над сумою отриманого кредиту не є передбаченою законом підставою для звільнення позичальника від виконання договірного зобов`язання або зменшення розміру таких процентів.
У даній справі судом встановлено, що умови кредитного договору містять відомості про відповідні платежі, їх розмір та порядок сплати, а відповідач, укладаючи договір, погодилася з його умовами. При цьому будь-яких вимог про визнання відповідних умов договору недійсними чи нікчемними відповідачем не заявлено, а належних та допустимих доказів недійсності відповідних умов договору суду не подано.
Судом встановлено, що комісія за видачу кредиту та платежі за послуги третіх осіб не включені позивачем до заявленого до стягнення розміру заборгованості, а тому оцінка правомірності їх нарахування не впливає на визначення суми, яка підлягає стягненню у цій справі. 
Щодо вимоги позивача про стягнення 10 450,00 грн процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом із тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.
Враховуючи, що заявлена позивачем сума 10 450,00 грн визначена саме як проценти річних відповідно до статті 625 ЦК України та нарахована за період дії воєнного стану, такі нарахування є видом відповідальності за порушення грошового зобов`язання, від якої позичальник звільнений на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За таких обставин вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.
Оскільки вимоги позивача задоволені частково 81,09 %, тому на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2158,94 грн.
Керуючись статтями 12, 81, 82, 258, 263, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1593-9281 від 02.09.2025 у розмірі 44828,40 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2158,94 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Повний текст рішення складено 28.07.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Відомості про сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 офіс 407; код ЄДРПОУ: 38548598, IBAN НОМЕР_1 UAH, Банк АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478)
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Т.І.Котормус