Справа № 484/3498/26
Провадження: № 1-кп/484/379/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 
секретар судового засідання: - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026153110000059, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сургут, росія, громадянки України, яка заміжня, має базову середню освіту, інвалідності не має, є матір`ю-вихователькою дитячого будинку сімейного типу, виховує 7 дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 
законного представника потерпілої - ОСОБА_5 
представника потерпілої - ОСОБА_6 
обвинуваченої - ОСОБА_3 
захисника - ОСОБА_7 
ВСТАНОВИВ:
в період часу з 20 квітня 2026 по 27 квітня 2026 року (встановити точну дату під час проведення дізнання виявилось не можливим) приблизно 21:00 ОСОБА_3 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , розпочала конфлікт зі своєю всиновленою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через небажання останньої робити домашнє завдання, а саме читати книжки. Під час конфлікту ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи настання відповідних наслідків та з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , взявши до правої руки скакалку, умисно нанесла близько 3-5 ударів у ділянку спини ОСОБА_8 . У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла отримала тілесні ушкодження у виді: смугоподібних синців видовженої форми заплічної ділянки справа, задньої поверхні правого плеча підлопаточної ділянки справа (два горизонтальні).
Нанесення ударів ОСОБА_3 по тілу ОСОБА_8 перебувають у прямому причинно-наслідковому із вказаними наслідками у виді тілесних ушкоджень, що настали.
Обвинувачена в судовому засіданні свою вину визнала повністю та пояснила, вона дійсно нанесла приблизно п`ять ударів скакалкою потерпілій, яка не бажала робити домашнє завдання. При цьому обвинувачена пояснила, що у той період її чоловік був зайнятий на роботі, а вона фактично одна доглядала сімох дітей, у молодшій з яких напередодні була температура. Отже вона була дуже заморена. Потерпіла не хотіла робити домашнє завдання та на вмовляння не реагувала, отже вона взяла скакалку, яка була у кімнаті, та нанесла їй приблизно п`ять ударів. У вчиненому розкаявся, пояснила, що усвідомлює свою відповідальність. Також вона вказала, що на теперішній час з приводу зазначеної події працює з психологом. Дитина на сьогодні проживає у патронатній сім`ї, але вона щодня відвідує дитину, у дитині відношення до неї після події не мінилось, вона сумує за сестрою та бажає повернутись. 
Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Відповідно до висновку експерта №141 від 02.06.2026 у ОСОБА_8 виявлені смугоподібних синців видовженої форми заплічної ділянки справа, задньої поверхні правого плеча підлопаточної ділянки справа (два горизонтальні). Ці тілесні ушкодження могли утворитись за 5-7 днів до огляду, зокрема 27.04.2026, від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілій нанесено не менше 3-5 ударів у ділянку спини травмуючим предметом. Вказані тілесні ушкодження під час падіння з висоти власного зросту утворитись не могли.
Отже, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до вимог, викладених в п. п.1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно із ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Прокурор просив суд призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. Законний представник та представник потерпілої не заперечували проти такого виду покарання. 
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується позитивно, є матір`ю вихователем дитячого будинку сімейного типу, за місцем проживання нею та її чоловіком створені належні умови для проживання дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога обвинувачена не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувалась.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає те, що вона визнала свою вину та щиро розкаялась.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якої винна перебуває у сімейних або близьких відносинах. 
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу у максимальному розмірі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід не обрився.
Керуючись ст. ст.323,324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачений, потерпіла мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1