Справа № 462/2017/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2026 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», приватного виконавця Зорени Петра Івановича про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення грошових коштів. Вимоги позову мотивовано тим, що 09 лютого 2026 року до позивачів надійшли постанови про примусове виконання судового наказу від 22 жовтня 2025 року по справі №462/7167/25. Зазначають, що на виконання судового наказу в межах виконавчого провадження з позивачів стягнуто 15313,81 грн., що перевищує суму яка повинна була бути стягнута і яка складається з загальної суми заборгованості 12 129,42 грн. 18 лютого 2026 року, вищевказаний судовий наказ було скасовано. Відтак, просять суд стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», приватного виконавця Зорени Петра Івановича на користь позивачів грошову суму у розмірі 15313,81грн., яка була отримана відповідачами з урахуванням розміру його винагороди за судовим наказом від 22.10.2025р. по справі № 462/7167/25 наступним чином: на користь Позивача- ОСОБА_1 - 11386,03 грн. (10931,79грн., 150,34грн., 304,90грн.); на користь Позивача- ОСОБА_2 - 2842,57грн.; на користь Позивача- ОСОБА_5 - 85,21грн.; на користь Позивача- ОСОБА_4 - 1000,00грн.;
а також за рахунок відповідачів компенсувати позивачам витрати зі сплати
судового збору по 266,20 грн. кожному, що дорівнює 1331,20 грн.
Відповідачем Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», подано до суду відзив, в якому представник зазначив, що вказані кошти стягнуті з боржників у процесі виконавчого провадження за наявності достатньої правової підстави – судового наказу, що є формою рішення суду. 18.02.2026 року Залізничним районним судом м. Львова судовий наказ №462/7167/25 скасовано. Окрім того, статтею 444 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що боржник вправі звернутися до суду із заявою про поворот виконання протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду. Позивачі не дотрималися встановленого нормами ЦПК України порядку щодо повороту виконання судового наказу, натомість звернулись до суду із позовними вимогами щодо стягнення коштів на підставі ст. 1212 ЦК України. Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними, а тому, в задоволенні позову просив відмовити повністю.
Відповідача приватного виконавця Зорену П.І., належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками. Відзив до суду подано не було. 
01 травня 2026 року позивачами подано клопотання про зупинення провадження по справі, з огляду на , те, що вони звернулися до суду в порядку ст. 444 ЦПК України, та предмет спору у вказаній справі є також предметом розгляду в справі №462/7167/25.
Так, станом на дату розгляду вказаної справи, по справі №462/7167/25, вже прийнято рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про поворот виконання судового наказу від 22.10.2025 у справі № 462/7167/25 за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позиції учасників справи, суд приходить до наступного переконання. 
Судом було встановлено, що судовим наказом від 22 жовтня 2025 року по справі № 462/7167/25 стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання яких зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», яке знаходиться за адресою: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, р/р НОМЕР_6 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ЄДРПОУ 05506460: за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.07.2025 заборгованість у розмірі 6190,93 (шість тисяч сто дев`яносто) грн 93 коп. та за за надані послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.07.2025 заборгованість у розмірі 5291,63 (п`ять тисяч двісті дев`яносто одна) гривня 63 коп. Крім того, стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання яких зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», яке знаходиться за адресою: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, р/р НОМЕР_7 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ЄДРПОУ 05506460: інфляційні втрати на заборгованість з постачання теплової енергії у розмірі 251,16 (двісті п`ятдесят одна) грн 16 коп., 3% річних у розмірі 66,39 (шістдесят шість) грн 39 коп. та інфляційні втрати на заборгованість з постачання гарячої води у розмірі 263,94 (двісті шістдесят три) грн 94 коп., 3% річних у розмірі 65,37 (шістдесят п`ять) грн 37 коп. Крім того, стягнуто порівно із боржників на користь стягувача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», яке знаходиться за адресою: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, р/р НОМЕР_7 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ЄДРПОУ 05506460 302 грн 80 коп. судового збору /а.с.7/.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2026 року скасовано судовий наказ №462/7167/25, виданий від 22 жовтня 2025 року Залізничним районним судом м. Львова /а.с.9/.
В матеріалах справи такж міститься довідка про рух коштів по ОСОБА_7 , згідно якої 04 лютого 2026 року здійснено стягнення за ВП №80141103 /а.с.12/, 150 грн., 304,90 грн., 6623,51 грн., 1000 грн., відповідно до виконавчого провадження /а.с.13-17/.
Крім того, як було встановлено судом, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2026 року, допущено поворот виконання судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2025 року, виданого у справі № 462/7167/25 за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення із ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, який ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.02.2026 скасовано та стягнути з Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як солідарних боржників, з яких в порядку примусового виконання судового наказу № 462/7167/25 від 22.10.2025 проведено стягнення заборгованості, грошові кошти на загальну суму 12 432 (дванадцять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 22 копійки, які були сплачені ними на виконання судового рішення від 22.10.2025, яке було скасовано 18.02.2026.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, визначено, що поворот виконання можливий при скасуванні судового наказу за клопотанням боржника в порядку, встановленому статтею 444цього Кодексу. 
Статтею 444 ЦПК України визначено порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду. Відповідно ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. 
Відповідно до ч. 9ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Окрім того, статтею 444 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що боржник вправі звернутися до суду із заявою про поворот виконання протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду.
22 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 592/12956/21, провадження № 61-6221св22 (ЄДРСРУ № 109854959) досліджував питання щодо належного способу захисту при повернення коштів за скасованим судовим рішенням: кондикційний позов (ст. 1212 ЦК України) або поворот виконання судового рішення.
Суд зазначає, що у даному випадку позивачами було обрано неналежний спосіб судового захисту. Незважаючи на те, що підставою для звернення до суду стало скасування судового наказу, позивачі фактично намагалися вирішити питання повернення коштів шляхом заявлення вимог про їх стягнення в порядку статті 1212 ЦК України, тоді як процесуальним законом для таких правовідносин передбачено спеціальний механізм – поворот виконання судового рішення.
Інститут повороту виконання є спеціальною процесуальною гарантією відновлення майнового становища особи у випадку, коли судове рішення, на підставі якого було проведено примусове виконання, у подальшому скасовано або змінено. Саме тому законодавець врегулював зазначені правовідносини окремими нормами Цивільного процесуального кодексу України, виключивши необхідність звернення особи із самостійним позовом про повернення безпідставно набутого майна.
Наявність спеціального процесуального способу захисту виключає можливість застосування до спірних правовідносин загальних положень глави 83 ЦК України про безпідставне набуття майна. Інше тлумачення фактично нівелювало б зміст статті 444 ЦПК України та створило б можливість довільного вибору сторонами процесуального механізму захисту, що суперечить принципу правової визначеності.
Суд також звертає увагу, що на момент примусового виконання судового наказу № 462/7167/25 існувала належна та чинна правова підстава для стягнення грошових коштів. Судовий наказ був виданий компетентним судом, набрав законної сили та підлягав обов`язковому виконанню у порядку, встановленому законом.
Отже, ні Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ні приватний виконавець не набули спірні кошти без достатньої правової підстави. Навпаки, отримання та перерахування коштів здійснювалося виключно на виконання судового рішення, яке відповідно до статті 18 ЦПК України було обов`язковим для виконання всіма особами.
Сам по собі факт подальшого скасування судового наказу не свідчить про те, що на момент його виконання відповідачі діяли неправомірно або без належної правової підстави. Саме тому відсутні елементи складу безпідставного збагачення, передбачені статтею 1212 ЦК України.
Крім того, судом встановлено, що судовий наказ, який є підставою заявлених позовних вимог, вже скасований у встановленому законом порядку. Крім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2026 року у справі № 462/7167/25 вже вирішено питання про поворот його виконання та допущено повернення коштів, стягнутих на виконання зазначеного судового наказу.
Таким чином, процесуальний механізм, який законодавець визначив єдиним належним способом поновлення порушених майнових прав боржників, вже був реалізований судом. Повторне вирішення тотожного питання шляхом розгляду окремого позову фактично призвело б до подвійного судового захисту одного й того самого права та створило б ризик подвійного стягнення одних і тих самих грошових коштів. За таких обставин відсутні будь-які правові підстави для повторного стягнення спірних коштів у межах даного позовного провадження.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є юридично необґрунтованими, оскільки позивачами було обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, а питання повернення коштів, стягнутих на виконання скасованого судового наказу, вже врегульовано у спеціальному процесуальному порядку шляхом застосування інституту повороту виконання судового рішення. Відтак підстав для застосування положень статті 1212 ЦК України та повторного стягнення спірних коштів суд не вбачає, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 444, 171 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», приватного виконавця Зорени Петра Івановича про стягнення грошових коштів, - відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:      А.І. Ліуш