Справа № 559/1884/26 
Провадження № 1-кп/559/245/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року  м. Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026181040000125 від 29.03.2026 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, українця, з освітою 9 класів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, неодружений, судимий, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.04.2025 за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим терміном 2 роки,
з участю: зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисниці ОСОБА_5 ; потерпілого ОСОБА_6 -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи судимим, в період дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, дію якого продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», 28.03.2026, близько 23 години 58 хвилин через відкриті двері зайшов у приміщення магазину «Водограй», що розташований за адресою: вул. Мирогощанська, 3, м. Дубно, Рівненської області, де керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, умисно, відкрито заволодів майном, а саме: однією пляшкою віскі «ABERLOUR», ємністю 0,7 літра, що знаходиться в тубусі вартістю 2399 гривень 67 копійок і однією пляшкою віскі «CHIVAS», ємністю 0,7 літра, яка знаходиться в коробці, вартістю 1598 гривень 17 копійок. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном, покинув приміщення магазину «Водограй», перевівши його таким чином у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3997 гривень 84 копійок.
ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі. В той вечір прийшов у магазин «Водограй» придбати алкоголь, гроші були, мало бути 3700 грн. – йому брат перекинув 4100 грн., 400 грн. програв, а решту мало лишатися, але оплачено не було. Потім виник конфлікт із потерпілим – із власником магазину, з яким неприязні стосунки з 2018 року, просто забрав дві пляшки віскі, взяв із прилавка й пішов. Грошей за них не заплатив. Усвідомлював, що не розрахувався за алкоголь. Потім його вже поліція скрутила. Може й був уночі напідпитку, але зранку освідчили й показало нулі. Його дратує, що потерпілий продає алкоголь військовим, чому ж сам пішов до нього по алкоголь, бо лише в цей час він міг продати. Вину визнає, а принижуватися перед потерпілим не буде та йому все одно скільки років дадуть і чи є тут каяття чи нема, бо розуміє, що на іспитовому терміні й "сяде" реально. Сам військовослужбовець, УБД не має. 4 місяці заповняв папери та водив супроводи в частині. А далі самовільно поїхав до батька 04.02.2026, бо мачуха сказала, що батьку погано. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він був у стресі й до частини не повернувся, в військовій частині все пояснив, що через смерть батька так повівся й до нього ніби поставилися з розумінням. Із сестрою не спілкується, спілкується з тіткою та бабусею. Кримінального провадження по СЗЧ немає, хотів повернутися на службу в свою частину, але після тієї характеристики, яку йому дали, вже не має бажання. Шкодує, що так вчинив і через віски сидить, але вважає, що потерпілий заслужив подібного відношення, його постійно обкрадають, а той лише на нього заяву написав.
Допитаний у судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 дав показання, що фактичні обставини вказано правильно. 28.03.2026 ОСОБА_7 зайшов без кількох хвилин 24 години в його магазин «Водограй», сам є власником магазину й хотів його зачиняти, бо працює з 06.00 до 24.00 в умовах воєнного стану, а до того цілодобово. В магазині нікого не було. ОСОБА_8 встиг зайти до закриття магазину, були лише вони вдвох. Камери не працювали, бо так економить. Добре пам`ятає, що обвинувачений хотів купити пиво «Закарпатське», яке коштує 70 грн., але в нього не вистачало коштів. Може карточкою хотів розрахуватися, може так, вже не пам`ятає, але точно коштів навіть на пиво не було, здається, була жовта банківська картка, що коштів не було – то для огляду надає свій телефон, який є терміналом – оплати в той час ніякої не проходило. Він просив записати в борг, але сказав йому, що ні, що без грошей не продасть. ОСОБА_9 знає, бо той йому рік тому фару в машині розбив, каміння кидав і поводиться грубо. Відповів йому, що без грошей не продасть, у відповідь ОСОБА_8 сказав: «То я сам візьму», простягнув руки до поличок навпроти, що зверху, взяв звідти дві пляшки найдорожчого віски в руки – "Чівас" у червоні коробці, воно понад 1700 грн. коштує та "Авелюр" круглий коричневий тубус, що понад три тисячі коштував, це продажні ціни в магазині, та одразу пішов на вихід. Двері на вихід були поряд відкриті. Сам був за прилавком і його не зупиняв та не доганяв, якщо був би біля нього, то пробував би забрати, а так до нього було 3 метри й він розумів, що не зупинить. Вийшов за ним на сходи й просив повернути віски, бо подзвонить у поліціюі той матиме проблеми, а ОСОБА_10 відповів, що тоді підірве його гранатами й пішов із тим віски. Все це відбувалося лише кілька хвилин і як ОСОБА_8 пішов, то одразу подзвонив на 102 й повідомив поліцію, вже через 5-7 хв поліція приїхала, стала шукати й ОСОБА_9 затримала з тим віски – сам момент затримання не бачив, але було це за метрів 400-700 від магазину, десь за 16-20 хв. після події. ОСОБА_8 не кається, він невиправний і хоче самоствердитися за його рахунок, показати який крутий, але каяття в ньому немає. Так, його магазин не раз обкрадали, але всі, хто так чинив – вже покарані й просить покарати обвинуваченого, а щодо міри покарання, то в цьому покладається на розсуд суду, лише просить повернути йому назад віски. 
Згідно досліджених матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_6 повідомив поліцію 29.03.2026 о 00:04 год., що 29.03. о 00:03 год. в м. Дубно в магазині «Водограй» знайомий ОСОБА_3 просив в борг 2 пляшки віски, а після відмови забрав віски не оплативши його та пішов. Відповідно відеозапису з камери працівників патрульної поліції о 00:17 год. ОСОБА_3 в темному неосвітленому місці неподалік місця проживання та магазину був віднайдений і підданий адміністративному затриманню, а в подальшому затриманий і в порядку ст.208 КПК України, при ньому були барсетка та рюкзак оливкового кольору, в рюкзаку виявлено викрадений віски в упаковках. ОСОБА_3 поводився невідповідно обстановці, намагався нанести собі ушкодження, але одразу повідомив, що віски з магазину й не оплачене, знає, що до 3200 грн. не крадіжка. Всі вилучені в ОСОБА_3 речі, а також відеозапис із камер працівників поліції визнані речовими доказами. Вартість викраденого алкоголю встановлено висновком експерта від 10.04.2026, а відповідні судові витрати склали 2674,2 грн.
Із урахуванням думки всіх учасників процесу, які добровільно та розуміючи наслідки визнають всі фактичні обставини, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено дослідженням даних, що характеризують особу ОСОБА_3 . 
За таких обставин суд визнає доведеним, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення за ч.4 ст.186 КК України. 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що за ст.12 КК України є тяжким злочином, а ще характер правопорушення – в умовах воєнного стану відкрито викрадено 2 пляшки віски людиною, яка в цей час повинна була виконувати обов`язки військової служби. 
Також враховуються дані про особу винного, який неодноразово судимий, лише 19.07.2024 звільнений із місць ув`язнення по відбуттю реального строку покарання за корисливий злочин, а вже 02.04.2025 ОСОБА_3 засуджено Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, вирок набрав законної сили 05.05.2025, проте менш ніж за рік ОСОБА_3 вчинив новий тяжкий і теж корисливий злочин. За характеристикою з його місця проживання від сусідів скарг не надходило, зареєстрований із сестрою та племінницею, під спостереженням та наглядом в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_3 – це військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, який мобілізований 15.09.2025, проте за результатами службового розслідування відносно нього як курсанта 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки в/ч НОМЕР_1 було виснувало, що з 04.02.2026 він здійснив самовільне залишення військової частини, призупинено виплату грошового забезпечення, а його інструктора притягнуто до дисциплінарної відповідальності, крім того вирішено звернутися до Західного територіального управління ДБР (м.Львів) щодо цього факту, результати звернення в матеріалах справи відсутні. За місцем служби солдат ОСОБА_3 характеризується негативно і як такий, що займаній посаді не відповідає: до виконання службових обов`язків відноситься погано, не самостійний у прийнятті рішень, потребує контролю зі сторони керівного офіцерського складу, в колективі не користується авторитетом, відмовляється виконувати будь-які поставлені задачі, схильний до порушення військової дисципліни.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання – відсутні. Хоч зазначалося про щире каяття, але визнання вини не є щирим каяттям, бо не свідчить про справжній жаль: ОСОБА_3 в потерпілого не те що вибачення не просить, а лається, в засіданні намагався погрожувати й принижувати його («Вийду і розчерепашу тебе» - це ж слово «розчерепашу» вживав на адресу потерпілого й при затримані, що є на відео, тож відношення не змінилося; «Вже до стовпа прив`язував мій троюрідний брат»), за що було зроблено відповідне зауваження судом і викликано судову охорону. Щодо стану сп`яніння, то хоч на відео затримання наявні такі ознаки як порушення мови й поведінка, що не відповідає обстановці, але згідно висновку щодо результатів медичного огляду №73 від 29.03.2026 о 08:35 год. ОСОБА_3 тверезий, відповідно суд констатує відсутність і обтяжуючої обставини згідно ст. 62 Конституції України.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин під час випробувального терміну, враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства – неможливе. Тому необхідно призначити реальну міру покарання в виді позбавлення волі ближче до нижчої межі санкції ч.4 ст.186 КК України з врахуванням попереднього вироку згідно з ст.71 КК України, та з зарахуванням строку попереднього ув`язнення день за день відповідно до ст.72 КК України. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 й попередження вчинення нового злочину як ним, так і іншими, відповідає меті покарання, визначеній ст.50 КК України, що полягає не лише в карі, а й виправленні особи. 
ОСОБА_3 утримується під вартою з 29.03.2026 з моменту затримання, враховуючи призначене покарання, для виконання вироку в умовах воєнного стану обвинуваченому необхідно продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше як на 60 діб. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Накладений слідчим суддею арешт на майно належить скасувати згідно ст.174 КПК України, оскільки в ньому відпала потреба, а долю речових доказів вирішити відповідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.71-72, ч.4 ст.186 КК України, ст.100, 124, 174, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити покарання в виді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_3 шляхом часткового складання покарань із попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.04.2025 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, призначити остаточне покарання в виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років і 3 (три) місяці. 
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не довше, ніж на 60 (шістдесят) діб. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання 29.03.2026, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за день згідно з ст. 72 КК України.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.03.2026 на майно, а саме: тубус їз пляшкою віскі «ABERLOUR» ємністю 0,7 літра, коробку з пляшкою віскі «CHIVAS 12» ємністю 0,7 літра, рюкзак оливкового кольору, банківська картка «ОщадБанк» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «HUAWEI», зарядний пристрій, навушники та згорток паперу, барсетку оливкового кольору.
Речові докази в справі: 
-тубус із пляшкою віскі «ABERLOUR» ємністю 0,7 літра, коробку з пляшкою віскі «CHIVAS 12» ємністю 0,7 літра, що в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, - повернути ОСОБА_6 ;
-банківську картку «ОщадБанк» № НОМЕР_2 , що в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, - повернути ОСОБА_12 ;
-мобільний телефон марки «HUAWEI», зарядний пристрій, навушники, рюкзак оливкового кольору, барсетку оливкового кольору, що в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, - повернути ОСОБА_3 ;
-згорток паперу, один слід пальця руки, що в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, - знищити;
-оптичний носій інформації DVD-R диск із наявними на ньому відеозаписами з портативних відео реєстраторів працівників батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП, - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок за проведення судової експертизи. 
На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Учасникам повний текст вироку надається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя:           ОСОБА_1