ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року
м. Київ
справа № 127/12515/25
провадження № 61-7115св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідачка -  ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Путілін Євген Вікторович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року у складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Рибчинського В. П., Голоти Л. О.
Зміст заявлених позовних вимог
1. У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
2. На обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва по смерть, серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2023 року. 
3. Оскільки ОСОБА_3 не склав заповіт, вона подала заяву про прийняття спадщини за законом. Спадкова справа щодо майна померлого була заведена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А. 
4. Відповідно до довідки про коло спадкоємців від 15 квітня 2025 року заяву про прийняття спадщини за законом подали: мати ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , а донька ОСОБА_4 відмовилася від спадщини на користь своєї матері ОСОБА_2 . 
5. Під час шлюбу ОСОБА_3 було набуто таке майно: 9/2000 часток квартири АДРЕСА_1 ; приміщення АДРЕСА_2 ; 1/50 частку цокольного приміщення, площею 133,7 кв. м по АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв. м; транспортний засіб Mercedes-Benz GLE, 2022 року випуску МL 350.
6. Вона звернулась листом від 21 березня 2025 року до ОСОБА_2 , у якому просила передати приватному нотаріусу у розумний строк оригінали правовстановлюючих документів для оформлення спадщини. Проте, у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від отримання цей лист було повернуто.
7. Посилаючись на те, що у позасудовому порядку вона отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, чим порушуються її права, уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на: 1/6 частки від належної померлому 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 71,5 кв. м; 1/6 частку від 57/100 часток нежитлового вбудованого приміщення № 183, що складає площу 167,7 кв. м, розташованого по АДРЕСА_5 ; 1/6 частку від 1/50 частки цокольного поверху (приміщення №1-№7), загальною площею 133,7 кв. м, розташованого по АДРЕСА_3 ; 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв. м; 1/6 частку транспортного засобу Mercedes-Benz GLE 300D, 2022 року випуску, дата реєстрації 07 січня 2023 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
8. Рішенням Вінницького міського суду від 05 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
9. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: 1/6 частки від належної померлому 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 71,5 кв. м;1/6 частку від 57/100 часток нежитлового вбудованого приміщення № 183, що складає площу 167,7 кв. м, розташованого по АДРЕСА_5 ; 1/6 частку від 1/50 частки цокольного поверху (приміщення №1-№7), загальною площею 133,7 кв. м, розташованого по АДРЕСА_3 ; 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв. м; 1/6 частку транспортного засобу MERSEDES-BENZ GLE 300D, 2022 року випуску, дата реєстрації 07 січня 2023 року.
10. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що  ОСОБА_1 є матір`ю спадкодавця та належить до спадкоємців першої черги за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, а нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
11. Суд також установив, що спірне майно набуте під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить відповідна частка померлого у такому майні.
12. Врахувавши, що дочка спадкодавця відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкування 1/6 частки відповідного майна.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
13. Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
14. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2026 року скасовано.
15. У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.
16. Судовий збір, понесений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги в розмірі 5 000,00 грн, компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
17. Апеляційний суд погодився з тим, що доводи апеляційної скарги про неналежне подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки посвідчення справжності підпису спадкоємця іншим нотаріусом саме по собі не свідчить про незаконність прийняття спадщини.
18. Разом з тим, апеляційний суд вважав, що позов є передчасним, оскільки ОСОБА_1 не довела того, що вона вжила всіх необхідних заходів для отримання дублікатів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкове майно. У матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення ОСОБА_1 до компетентних органів з відповідними запитами щодо отримання дублікатів правовстановлюючих документів на спадкове майно ОСОБА_3 .
19. На думку апеляційного суду, сама по собі постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав ненадання документів не свідчить про наявність спору про право та не є достатньою підставою для визнання права власності у судовому порядку.
Узагальнені доводи касаційної скарги
20. 26 травня 2026 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Путілін Є. В., через систему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року та залишити в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2026 року.
21. Підставами касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявниця зазначала неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц, від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказала, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
22. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що вона скористалась правом на судовий захист і просить визнати право власності на спадкове майно за законом, оскільки їй 96 років, вона прийняла спадщину за законом, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, проте відповідачка вчиняла дії щодо невизнання права на спадкування, що підтверджується відмовою надати нотаріусу документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно, в тому числі за письмовою вимогою, а також позицією відповідачки у судах першої та апеляційної інстанції.
23. Акцентує увагу на тому, що вона є матір`ю спадкодавця, спадкоємцем першої черги, заяву про прийняття спадщини подала у встановлений законом строк, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відповідачка, будучи іншою спадкоємицею та особою, у якої знаходяться правовстановлюючі документи, відмовилася отримати лист з вимогою передати такі документи нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину.
24. Крім того вказує, що суд першої інстанції правильно встановив склад спадкового майна, належність цього майна спадкодавцю та наявність перешкод для нотаріального оформлення спадщини, а тому обґрунтовано визнав за нею право власності в порядку спадкування за законом.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
25. Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі № 127/12515/25 за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
26. 29 червня 2026 року матеріали цивільної справи № 127/12515/25 надійшли до Верховного Суду.
27. Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2026 року справу №127/12515/25 призначено до судового розгляду.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
28. 25 червня 2026 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Чернілевська Р. В., подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
Відзив на касаційну скаргу обґрунтований посиланням на те, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про передчасність звернення ОСОБА_1 до суду, оскільки позивачка не довела, що не мала можливості отримати дублікати правовстановлюючих документів або звернутися до нотаріуса з клопотанням про їх витребування.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
29.  ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_5 і ОСОБА_1 .
30. 14 грудня 1982 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 .
31. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).
32. 08 липня 2022 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». 
33.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 .
34. 22 вересня 2023 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А. заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру.
35. З довідки №12/02-14 від 15 квітня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А., вбачається, що заяву про прийняття спадщини за законом подали: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відмову від спадщини - ОСОБА_4 
36.  ОСОБА_1 18 квітня 2025 року звернулась до ОСОБА_2 з листом, в якому просила передати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно приватному нотаріусу для оформлення спадщини.
37. 22 травня 2025 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові вказано, що ОСОБА_1 претендує на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з тим, що ні нею, ні її представником за довіреністю не надано нотаріусу жодних документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на будь-яке нерухоме та рухоме майно, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
38. З наданої ТСЦ МВС №0541 інформації від 24 лютого 2025 року вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль Mercedes-Benz GLE 300D 2022 року випуску, дата реєстрації 07 січня 2023 року.
39. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 10 серпня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курбатовою С. П., ОСОБА_3 набув у власність нежиле вбудоване приміщення АДРЕСА_6 .
40. Відповідно до копії договору купівлі продажу від 21 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курбатовою С. П., ОСОБА_3 передав у власність ТОВ «Регіональний медичний центр безпеки дорожнього руху» 43/100 частки нежилого вбудованого приміщення АДРЕСА_6 . 
41. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т. О. ОСОБА_2 набула у власність квартиру під номером АДРЕСА_4 .
42. Згідно з копією договору від 08 грудня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Воронюк В. К., ОСОБА_9 обміняла належну їй чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 .
43. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденком А. Б. ТОВ «НАШ ДІМ» передало у власність (продало) ОСОБА_3 виділену в натурі частку будівлі гуртожитку, 1971 року побудови, позначеної на плані літ. «А»: цокольний поверх - приміщення з №1 по №7 загальною площею 133,7 кв. м, що становить 1/50 частку будинковолодіння і яка розташована в АДРЕСА_3 .
44. Відповідно до консультаційного висновку №ІК-16/1 Вінницької торгово-промислової палати від 11 квітня 2025 року середня ринкова вартість колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ GLE 300D, 2022 року випуску становить 3 502 290 грн.
45. Відповідно до консультаційного висновку №ІК-16/2 Вінницької торгово-промислової палати від 11 квітня 2025 оціночна вартість квартири АДРЕСА_8 , становить 3 105 233,00 грн.
46. Відповідно до консультаційного висновку №ІК-16/3 Вінницької торгово-промислової палати від 11 квітня 2025 року оціночна вартість квартири АДРЕСА_9 , становить 1 863 140,00 грн.
47. Відповідно до консультаційного висновку №ІК-16/4 Вінницької торгово-промислової палати від 11 квітня 2025 року оціночна вартість вбудованого нежитлового приміщення № 183, загальною площею 296,0 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_5 , становить 6 210 465,00 грн.
48. Відповідно до консультаційного висновку №ІК-16/5 Вінницької торгово-промислової палати від 11 квітня 2025 року оціночна вартість вбудованого нежитлового приміщення, що становить 1/50 частку цокольного приміщення, загальною площею 133,7 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_3 , становить 7 452 558,00 грн. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
49. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, відзиву на касаційну скаргу, а також правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
50. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
51. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, і перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права. Суд касаційної інстанції не встановлює нових обставин, не вирішує питання про достовірність доказів та перевагу одних доказів над іншими. 
52. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
53. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). 
54. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
55. Відповідно до статті 1261 ЦК України до спадкоємців у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
56. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
57. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
58. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
59. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
60. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
61. Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину
62. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 
63. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
64. Відповідно до частини першої статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права.
65. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права чи інтересу. 
66. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
67. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. 
68. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2025 року у справі № 205/3457/24, де наголошено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
69. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту порушеного права, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
70. Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 січня 2025 року у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).
71. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку (постанова Верховного Суду від 21 травня 2025 року у справі № 334/6336/22 (провадження № 61-5290св24)).
72. У цій справі спір виник не лише з формальної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також у зв`язку із неможливістю ОСОБА_1 оформити право власності у порядку спадкування внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, невчинення відповідачкою дій, необхідних для розподілу та оформлення спадщини, а також фактичного оспорювання ОСОБА_2 права ОСОБА_1 на спадкування.
73. Суди встановили, що ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_3 , тобто спадкоємцем першої черги за законом. 
74. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А. 
75. З довідки нотаріуса вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а  ОСОБА_4 (донька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_2 .
76. Доводи ОСОБА_2 про те, що справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про прийняття спадщини посвідчена іншим нотаріусом, а не нотаріусом, який завів спадкову справу, правильно відхилені апеляційним судом. Нотаріус за місцем відкриття спадщини прийняв цю заяву, відкрив спадкову справу та надалі розглядав ОСОБА_1 як особу, яка є спадкоємцем першої черги.
77. Приватний нотаріус постановою від 22 травня 2025 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 через ненадання документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме та рухоме майно. Отже ОСОБА_1 не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину.
78. Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, є вимога про визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього.
79. Такі висновки підтверджені постановами Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у справі № 751/2484/22 (провадження 61-9282ск24), від 23 липня 2024 року в справі № 204/8935/22 (провадження № 61-7194св24), від 25 вересня 2024 року в справі № 707/2877/22 (провадження № 61-2621св24), від 03 січня 2025 року в справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).
80. Покладення на ОСОБА_1 тягаря доведення неможливості отримання дублікатів правовстановлюючих документів не відповідає наведеній практиці Верховного Суду. 
81. Висновок апеляційного суду про можливість нотаріального оформлення і видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам частини шостої статті 81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
82. Водночас матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_2 з листом, у якому просила передати приватному нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів для оформлення спадщини.
83. Поведінка відповідачки підтверджує створення перешкод у нотаріальному оформленні спадщини та наявності спору між спадкоємцями щодо реалізації спадкових прав. Надалі у суді ОСОБА_2 не лише заперечувала проти позову, а й прямо стверджувала, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину у встановленому законом порядку, тому висновок апеляційного суду про відсутність спору про право суперечить обставинам справи.
84. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. 
85. У цій справі ОСОБА_2 є спадкоємицею, яка прийняла спадщину, тому саме вона є належним відповідачем у спорі про визнання права власності ОСОБА_1 на частку спадкового майна. 
86. Апеляційний суд також не врахував, що спірне майно набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час шлюбу, а отже, відповідно до статті 60 СК України та статті 368 ЦК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частка померлого ОСОБА_3 у такому майні входить до складу спадщини і спадкується на загальних підставах.
87. У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 зазначено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
88. З огляду на наведене суд першої інстанції правильно встановив, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги були його мати ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 . 
89. Оскільки ОСОБА_4 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_2 , спадкоємцями, між якими підлягає розподілу спадкове майно, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
90. Відтак ОСОБА_1 має право на 1/3 спадкового майна ОСОБА_3 , що відповідає 1/6 частці у спадковому майні.
91. Суд першої інстанції дослідив матеріали інвентаризаційних справ, копії правовстановлюючих документів, інформацію територіального сервісного центру МВС, довідки БТІ, документи про реєстрацію шлюбу, народження, смерті спадкодавця. На підставі цих доказів суд установив склад спадкового майна, належність майна спадкодавцю та розмір частки ОСОБА_1 у спадщині.
92. Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду, фактично поставив реалізацію спадкового права ОСОБА_1 у залежність від гіпотетичної можливості отримання дублікатів документів, не встановивши реальності такої можливості та не спростувавши висновків суду першої інстанції щодо складу спадкового майна, належності його спадкодавцю, прийняття ОСОБА_1 спадщини, перешкод в оформленні спадщини та наявності спору між спадкоємцями.
93. Такий підхід не відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному статтею 2 ЦПК України, оскільки судовий розгляд має забезпечувати ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відмова у позові лише з мотивів того, що спадкоємець міг би потенційно звертатися за дублікатами всіх правоустановчих документів, за наявності постанови нотаріуса про відмову, оспорювання права іншим спадкоємцем, не забезпечує ефективного захисту права на спадкування.
94. Отже, у справі, яка переглядається, наявні достатні правові підстави для застосування судового способу захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування, а саме: ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, спадщину прийняла, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідачка створювала перешкоди для оформлення справа на спадщину та фактично оспорює право позивачки на спадкування, встановлено склад спадкового майна та частку позивачки у ньому.
95. За таких обставин рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2026 року відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а постанова Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.
96. Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.. 
97. Оскільки суд апеляційної інстанції помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року скасуванню, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2026 року залишенню в силі.
98. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
99. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
100. Згідно з положеннями частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
101. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
102. Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі, розподіл судових витрат, здійснений судом першої інстанції, підлягає залишенню без змін.
103. Судові витрати, понесені ОСОБА_2 у зв`язку з апеляційним переглядом справи, відшкодуванню не підлягають, оскільки за результатами касаційного перегляду постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.
104. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за зверненням з касаційною скаргою на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
105. Відповідно до матеріалів справи за подання касаційної скарги підлягав стягненню судовий збір у сумі 24 222,40 грн (12 111,20 грн (розмір судового збору за подання позовної заяви, визначений судом першої інстанції) х 200%).
106. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
107. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи та була звільнена від сплати судового збору під час звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою.
108. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
109. Враховуючи частину шосту статті 141 ЦПК України а також те, що касаційну скаргу задоволено в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на корить держави у сумі 24 222,40 грн.
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Путілін Євген Вікторович, задовольнити.
2. Постанову Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року скасувати.
3. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2026 року залишити в силі.
4. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір у сумі 24 222 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять дві) грн 40 грн.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович