УХВАЛА

10 вересня 2026 року
м. Київ

справа № 469/406/20
провадження № 61-11271ск26 
Верховний Суд у складі судді Другої палати Касаційного цивільного суду Воробйової І. А., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 липня 2026 року,
у справі за позовом заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, подану в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Миколаївська районна державна адміністрація, про витребування земельної ділянки та зобов`язання знести дачний будинок,
ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2026 року заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 липня 2026 року, у справі за позовом заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, подану в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Миколаївська РДА, про витребування земельної ділянки та зобов`язання знести дачний будинок.
За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
У червні 2020 року заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- витребувати від ОСОБА_1 у власність територіальної громади в особі Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області земельну ділянку площею 0,03 га з кадастровим номером 4820983900:09:000:1586, розташовану в межах Рибаківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, на підставі статті 387 ЦК України;
- зобов`язати ОСОБА_1 знести (демонтувати) дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належний їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 26 червня 2014 року.
Позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру - про зобов`язання вчинити певні дії - та вимогу майнового характеру - про витребування земельної ділянки.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2 102,00 грн.
Щодо вимоги майнового характеру, то відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Отже, судовий збір за подання касаційної скарги на вимогу немайнового характеру становить 3 363,20 грн (2 102,00 х 200% х 0,8).
Щодо вимоги майнового характеру, то відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням наведеного судовий збір за подання цієї касаційної скарги в частині майнової вимоги становить 1,5 % ціни позову (вартості спірного майна) х 200% х 0,8, не може становити менше 2 102,00 грн, та більше 735 700,00 грн.
До касаційної скарги додана квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 6 726,40 грн, проте належного обґрунтування такої сплати не наведено.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення судів першої та апеляційної інстанцій відомостей про вартість спірного майна не містять. У касаційній скарзі та доданих до неї документах така інформація теж відсутня. Матеріали справи № 469/406/20 на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження в розпорядженні Верховного Суду відсутні.
Таким чином, заявнику необхідно обґрунтувати розмір сплаченого судового збору, виходячи з ціни позову та з урахуванням роз`яснень, наведених у цій ухвалі, а в разі невідповідності розміру сплаченого судового збору вимогам закону - доплатити належну суму судового збору. Крім того, заявнику необхідно надати суду докази вартості спірного майна станом на дату звернення до суду з позовною заявою.
Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її заявнику.
Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків заявник повинен надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 липня 2026 року, у справі за позовом заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, подану в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Миколаївська районна державна адміністрація, про витребування земельної ділянки та зобов`язання знести дачний будинок - залишити без руху.
Запропонувати заявнику в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 Цивільного процесуального кодексу України шляхом усунення вищевказаних недоліків.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя І. А. Воробйова