ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/8806/25 пров. № А/857/44810/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року в справі № 460/8806/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції – Недашківська К.М.,
час ухвалення рішення – 24 вересня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 24 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново), в установленому законом порядку та з урахуванням висновків суду.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Законом визначено чіткі норми, коли у військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які пройшли повторний огляд МСЕК, виникає право на отримання одноразової грошової допомоги: 1) встановлено вищу групу інвалідності; 2) змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Позивачу як згідно з довідкою МСЕК серії АВ № 0390091 від 04 вересня 2014 року, так і згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 909969 від 09 жовтня 2024 року встановлена 2 група інвалідності. Факт встановлення вищої групи інвалідності у 2024 році відсутній. Розмір ОГД з причинним зв`язком другої групи інвалідності позивача з 21 серпня 2014 року - “внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби” (згідно з довідкою МСЕК серії АВ № 0390091 від 04.09.2014 року) та з 26 вересня 2024 року – “внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини” (довідка МСЕК серії 12 ААГ № 909969 від 09.10.2024) визначений підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону та є однаковим - 300-кратний прожитковий мінімум .
Враховуючи зазначене зміна причинного зв`язку інвалідності згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 909969 від 09 жовтня 2024 року (внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини) відповідно до абзацу першого пункту 4 статті 163 Закону не дає право на отримання одноразової грошової в більшому розмірі.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив військову службу на посадах у різних військових частинах, зокрема з 02.06.2022 року в А0515 – Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України (ГУР МО України). 
З 05.01.2024 року позивач переведений до військової частини НОМЕР_2 . 
З витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №2267 від 08 серпня 2014 року по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що травма старшого сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1969 року народження: «ЗЧМТ, струс головного мозку, садно тім`яної ділянці голови (1989 р.)», що підтверджена довідкою № 8/4/3 4615 від 18.03.09 року, виданою архівом ВМД ВММ МО РФ, яка в подальшому призвела до розвитку: «Стійких залишкових явищ ЗЧМТ у вигляді церебрального арахноенцефаліту з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, Дисциркуляторної енцефалопатії судинно- посттравматичного генезу ІІ ст., з правобічною пірамідною недостатністю, судинними пароксизмами, епісиндрому по типу малих абсансів, стійко вираженим цереброастенічним синдромом. Розладам особистості та поведінки обумовленим органічним ураженням головного мозку у вигляді вираженого стійкого психоорганічного синдрому з психопатизацією особистості», що підтверджено медичними документами,-
- ТРАВМА, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0390091 від 04 вересня 2014 року ОСОБА_1 з 01.08.2014 року (повторно) встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (з ураженням психіки ЦНС). 
Як вбачається з листа військової частини НОМЕР_1 за № 222/1/4/192 від 04.04.2025 року, згідно з інформацією викладеною у листі Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 10 грудня 2024 року № 220/13/10111, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново).
Так, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі Комісія МОУ), 05.08.2016 року прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на підставі довідки МСЕК серії АВ № 0390091 від 21.08.2014, у розмірі 200-кратого прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 243 600 (двісті сорок три тисячі шістсот) грн. 00 коп, що підтверджується листом Департаменту соціального забезпечення МО України від 10.12.2024 року №220/13/10111.
Зазначена обставина визнається сторонами.
ОСОБА_1 у період з 08.06.2022 по 21.06.2024 перебував на лікуванні після поранення.
Позивач звернувся з рапортом від 21.08.2024 до командира роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_2 про звільнення його з військової служби у відставку за станом здоров`я.
Листом військової частини НОМЕР_2 №807 від 22.08.2024 позивача направлено для визначення ступеню інвалідності (втрати працездатності у % відношенні), потреби в отриманні страхової суми за обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців згідно з Постановою КМУ №975 від 25.12.2013, який проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 з 05.01.2024 по дату видачі направлення.
Відповідно до свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 № 19298, постановою гарнізонної (штатної) ВЛК про придатність до військової служби, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі статей 31-а. 61-а, 27-а графи II Розладу хвороб.
Так, 09 жовтня 2024 року внаслідок отриманої 08 червня 2022 року травми, було проведено повторний огляд Рівненською обласною МСЕК №2 та за результатами медичного огляду визначено II групу інвалідності після поранення, травми пов`язаної із захистом Батьківщини, безтерміново (довідка МСЕК серії 12 ААГ №909969).
ОСОБА_1 подав заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити ачстково з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позиція сторони позивача базується головним чином на тому, що 08 червня 2022 року отримано нове поранення (травма), яке пов`язане із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12 ААГ №909969), відтак відбулося фактична зміна причинного зв`язку отриманої травми та призначення групи інвалідності й змінено причинний зв`язок самої травми, яка призвела до встановлення групи інвалідності.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону № 2232-XII, відповідно до статті 41 якого Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-XII.
Згідно з положеннями частини першої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини другої зазначеної статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII обумовлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців здійснюється відповідно до Порядку № 975.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду/оцінювання, зміни групи інвалідності чи причинного зв`язку, є дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи/довідці медико-соціальної експертної комісії про повторне встановлення інвалідності або відомості з електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи.
Як передбачено підпунктами 1, 2 пункту 17 Порядку № 975, у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку:
військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі:
400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;
300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;
250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або особі, звільненій з військової служби, інвалідність якої встановлено не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:
120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;
90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;
70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно до частини четвертої статті 16-3 Закону № 2011-XII якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Такі зміни до Закону № 2011-XII внесені згідно із Законом № 2489-IX від 29.07.2022 року.
Колегія суддів зауважує, що наведені законодавчі зміни, прийняті на виконання рішення Конституційного Суду України № 1- р(ІІ)/2022 від 6 квітня 2022 року, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ.
Як вбачається з пояснювальної записки до проєкту Закону № 2489-IX, законодавець мав на меті внести зміни до ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і передбачити, що розмір раніше призначеної одноразової грошової допомоги може бути будь-коли переглянутий і підвищений, у разі погіршення стану здоров`я військовослужбовця, військовозобов`язаного або ж резервіста, якому раніше була встановлена група інвалідності або ж ступінь втрати працездатності, без встановлення інвалідності, через раніше отримані поранення чи захворювання. Оскільки встановити однаковий строк для всіх осіб, які матимуть право на зміну раніше призначеного розміру одноразової грошової допомоги, не вбачається можливим, так як кожний випадок індивідуальний і віддалені наслідки хвороби в кожного проявляються по-різному.
Законом № 2489-IX доповнено статтю 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» новим пунктом, в якому передбачено наступне: якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час нового огляду, незалежно від строку, який пройшов з моменту встановлення їм інвалідності або ступеня втрати працездатності, буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше отриманої суми.
Тобто законодавець відійшов від концепції дворічного строку переогляду, який не відповідає Конституції України, однак встановив, що отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі внаслідок тих, чи інших обставин (зміни групи інвалідності чи ступеня втрати працездатності, тобто погіршення стану здоров`я), можливе лише з урахуванням раніше отриманої суми.
Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв) із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок (абзац перший пункту 19 Порядку № 975).
Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2024 року у справі № 560/419/24 наголосив, що нормами Закону № 2011-XII та Порядку № 975, якими врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як зміна причинного зв`язку настання інвалідності.
Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям "одноразова грошова допомога", яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.
Так вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Таким чином, врахувавши наведене, суд зазначає, що з аналізу статей 16, 16-2, 16-3 Закону № 2011-XII та Порядку № 975 убачається, що підставою для призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби) є, зокрема, встановлення інвалідності, яка настала (причинний зв`язок):
внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби; 
внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;
в період проходження військової служби;
внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Подальша зміна причинного зв`язку інвалідності (наприклад, з "внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби" на "внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби ") не утворює нового факту встановлення групи інвалідності; у такому разі може здійснюватися доплата до більшого розміру з урахуванням раніше виплачених сум.
Тобто якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв) із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок.
За змістом пункту 21.5 глави 21 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14 серпня 2008 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.
ґ) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Як встановлено судовим розглядом, 04.09.2014 року позивачу під час огляду МСЕК встановлено інвалідність II групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. Надалі, 09.10.2024 року, за результатами огляду МСЕК знову встановлено інвалідність II групи (безстроково), однак внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Таким чином, позивач у різний час отримав два окремі ушкодження здоров`я, різні за своєю природою та правовими наслідками, які зумовили встановлення групи інвалідності:
(1) у 2014 році - внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;
(2) у 2024 році - у ході виконання бойових завдань, у зв`язку із захистом Батьківщини.
Формальне ототожнення або об`єднання цих подій є помилковим і суперечить меті спеціального законодавства.
Такий висновок застосовується лише у випадку, коли інвалідність настала внаслідок іншого, самостійного ушкодження здоров`я, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, а не у випадку зміни оцінки (причин) одного й того самого захворювання.
При цьому колегія суддів наголошує, що ушкодження здоров`я, отримане позивачем, що спричинило встановлення групи інвалідності в 2014 році, та поранення, отримане ним у 2024 році під час захисту Батьківщини, є двома самостійними страховими випадками. Кожен із них має власні причини, час настання та правові наслідки.
Суд звертає увагу, що використана законодавцем конструкція "у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв " у частині четвертій статті 16-3 Закону № 2011-XII та пункті 19 Порядку № 975 спрямована на врегулювання ситуацій, коли у тієї самої особи внаслідок різних причин може бути змінена група інвалідності чи її причинний зв`язок.
Це положення дійсно не створює нового факту встановлення інвалідності, а лише свідчить про виникнення підстави для доплати до більшого розміру допомоги.
Оскільки, як встановлено судом та визнається учасниками справи, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 04.09.2014 року другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново), на підставі довідки МСЕК серії АВ № 0390091 про встановлення ІІ групи інвалідності, зазначене зумовлює підстави для доплати до розміру ОГД, яка передбачена абз.3 п.п. 1 п.17 Порядку № 975, згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ №909969 про встановлення ІІ групи інвалідності, попри те, що відсутні обставини встановлення вищої групи інвалідності (група інвалідності для позивача не змінилася, відтак колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги), однак змінено її причинний зв`язок.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На переконання колегії суддів, з метою остаточності вирішення спору, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині вказівки на розмір одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті (доплаті) позивачу, що зумовить правову визначеність в спірних правовідносинах.
Керуючись ст.ст.308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року в справі № 460/8806/25 змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення у наступній редакції:
«Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у розмірі 243 600 (двісті сорок три тисячі шістсот) гривень.».
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | А. Р. Курилець
судді | | С. М. Кузьмич
| | О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 29 липня 2026 року.