Справа № 932/8883/24 
Провадження № 2/932/3046/24

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року        м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі: головуючий суддя Малінов О.С., за участю секретаря судового засідання Ликової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «Проспект Правобережний» до ОСОБА_1 про заборгованість за договором про надання послуги з управління будинком, -
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду звернувся директор ПАТ «ЖСК «Проспект Правобережний» Кирпенко Д.В. із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЖСК «Проспект Правобережний» заборгованість за договором про надання послуги з управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 року справу передано на розгляд судді Кондрашову І.А.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, з 30 квітня 2025 року змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.
10 липня 2025 року після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 932/8883/24 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2025 по справі № 757/22849/25-к, дану судову справу передано на розгляд судді Малінову О.С.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.02.2020 року між ним та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 було укладено договір про надання послуг з управління будинком, відповідно до якого ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ» є управителем та виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку та станом на 01.09.2024 року має прострочену заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 13985,64 грн. Вказану заборгованість, а також збитки від інфляції у сумі 611,72 грн. та 3 % річних у сумі 382,46 грн., а всього грошових коштів на суму 14979,82 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу 2500,00 грн. позивач просить стягнути з відповідачки.
Представник позивача безпосередньо у позові просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судові засідання потворно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала.
В зв`язку з цим, а також враховуючи, що справу було призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомлення сторін, їх явка обов`язковою не визнавалась, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст.ст.319,322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Частиною 1 ст.385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»:
- співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;
- управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа – суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб;
- управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку;
- частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;
- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Частиною 1 ст.2 вказаного вище Закону встановлено, що предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.
Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.
Згідно ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.
За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції – об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.
Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
Згідно ч.ч.2,3 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до п.10 ч.1,ч.2 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Частинами 2,3 ст.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласник звільняється від відповідальності за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, якщо доведе, що належним чином виконав відповідні обов`язки співвласника.
Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З аналізу наведених положень ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в їх системному взаємозв`язку вбачається, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеним з його співвласниками та саме на співвласників квартир та нежитлових приміщень будинку покладено обов`язок оплачувати надані управителем послуги, пропорційно до розміру їх часток.
Такі обов`язки можуть бути покладені за згодою власника на іншу особу, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб, за умови, що з цією особою або від її імені укладено відповідний договір про надання житлово- комунальної послуги.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку: АДРЕСА_2 , оформленого протоколом від 21.11.2019 року було визначено ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ» управителем багатоквартирного будинку за цією адресою.
Також 03.02.2020 року між ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та в подальшому укладались додаткові угоди, копії яких долучено до позову.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 у зазначеному вище будинку. 
Відповідно до актів звіряння за період з 01.04.2020 року по 30.04.2024 року вбачається, що по квартирі АДРЕСА_4 обліковується заборгованість за надані позивачем послуги в сумі 13985,64 грн. 
За вказаних вище обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у зазначеному вище розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц).
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-ц (провадження №14-241цс19) та №646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18), від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18 (провадження №12-105гс19), від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 (провадження №12-79гс19).
Таким чином, оскільки відповідач не виконувала свої зобов`язання по своєчасній сплаті внесків, суд вважає правомірним нарахуванням позивачем у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості за період з 21.07.2023 року по 03.09.2024 року в сумі 611,72 грн. та 382,46 грн. відповідно.
В зв`язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 13985,64 грн., а також збитки від інфляції у сумі 611,72 грн. та 3 % річних у сумі 382,46 грн., а всього грошових коштів на суму 14979,82 грн. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.
Керуючись ст.ст.16,319,322,382,385,612,625 ЦК України, ст.ст.1,4,8-12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст.1,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.2,4,5,10-13,43,44,76-81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-268,280-281 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з управління будинком, інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ» (49069, м.Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.97к, код ЄДРПОУ 43225823) заборгованість в сумі 14979 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 82 копійки з яких: заборгованість за надані послуги з управління будинком за період 01.04.2020 року по 30.04.2024 року в сумі 13985 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 64 копійки, інфляційні втрати в сумі 611 (шістсот одинадцять) гривень 72 копійки та 3% річних в сумі 382 (триста вісімдесят дві) гривні 46 копійок за період з 21.07.2023 року по 03.09.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ» (49069, м.Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.97к, код ЄДРПОУ 43225823)
витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всім а учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         О.С.Малінов