Справа № 159/5360/26
Провадження № 3/159/1890/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2026 року м. Ковель
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін Олексій Геннадійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець (в/ч НОМЕР_2 , стрілець)
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,
встановив:
17 серпня 2026 року о 20 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 31.01.2025 солдат ОСОБА_1 перебував на місці дислокації військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста Ковельського МТМО № 425 від 17.08.2026, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, яка складена 24.08.2026, направленням судової повістки (трекінг поштового повідомлення R067258429343). 
Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи.
Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Оскільки ОСОБА_2 , про розгляд справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_2 не поважною і розглянув справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.
Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до ст. ст. 245, 252 Кодексу суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вина ОСОБА_1 підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 425 від 17.08.2026, який проводився 17.08.2026 о 21 год. 15 хв. (результат алкотесту Драгер показав 1,28 проміле), поясненнями ОСОБА_3 , який вказує, що 17.08.2026 о 20 год. 00 хв. на території в/ч НОМЕР_4 виявив солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
З доданої до матеріалів справи заяви вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172.20 КУпАП визнає повністю, просить суворо не карати.
Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. З урахуванням особи правопорушника, його матеріального становища, характеру протиправного діяння та визнання своєї провини, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.12.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. 172-20, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення п.12.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
постановив:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн) на користь держави (Отримувач: ГУК у Волин.обл/с.Поворськ/21081100Номер рахунку (IBAN): UA948999980313020106000003472 Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).
Від сплати судового збору ОСОБА_1 на підставі п.12. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - звільнити.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя | О. Г. Шишилін