08.09.2026 
єдиний унікальний номер справи 531/1691/26
номер провадження 1-кп/531/144/26

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
потерпілого- ОСОБА_4 ,
обвинуваченої- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка кримінальне провадження №12024175450000090 від 12.04.2024 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Карлівка Карлівського району Полтавської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянкиа України, з професійно-технічною освітою, працюючою у ПрАТ “Карлівський машинобудівний завод” на посаді машиніст крана по 4 розряду до котельного цеху, не депутата, маючу на утримані одну малолітню дитину, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 відповідно до наказу Генерального директора Приватного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» (далі ПрАТ «КМЗ») № 41-1 к від 29.03.2019 призначена на посаду машиніста крана по 4 розряду до котельного цеху ПрАТ «КМЗ» з 01.04.2019. 
Так, 12.04.2024 близько 08 год. 00 хв. машиніст крана 4 розряду котельного цеху ПрАТ «КМЗ» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, на яку покладено обов`язок забезпечувати дотримання вимог законодавства про охорону праці, знаходячись на своєму робочому місці на території котельного цеху, а саме на мостовому крані з метою вивантаження скріплених в пакеті із 23 штук ребер жорсткості для силосів загальною масою (41.8 кг. х 23 шт.) 961,4 кг, за адресою: вул. Сергія Нігояна, 2, м. Карлівка Карлівської ТГ Полтавського району Полтавської області ігноруючи вимоги Інструкції з охорони праці № 99 для кранівників (машиністів) кранів мостового типу, затвердженої наказом генерального директора ПрАТ КМЗ від 06.09.2019 № 246, переглянутої 01.06.2022 згідно наказу № 106, в частині п. 1.13, п. 1.13.7, п. 1.13.9, п. 1.14, п. 3.28, п. 3.28.19 та ігноруючи вимоги, пунктів п. 2 гл. 3 р. І Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання та п. 2.3, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на відведення цих наслідків маючи повноваження контролювати роботу стропольника 3 розряду котельного цеху ПрАТ «КМЗ» ОСОБА_4 , при переміщенні вантажу скріплених в пакеті із 23 штук ребер жорсткості для силосів загальною масою (41.8 кг. х 23 шт.) 961,4 кг, та не підіймати Вантажі на які не розроблені графічні зображення (схеми) правильного стропування й зачіплювання, незважаючи на це, при невідповідності фактичного стану переміщуваного вантажу зображенню на невідповідність фактичного стану переміщуваного вантажу зображенню на схемі строповки, при відсутності ПВР, даних щодо ваги вантажу, технологічних карт складування вантажів, здійснила переміщення великовантажного вантажу із встановленням вантажу у нестійке положення.
Після цього, 12.04.2024 близько 08 год. 10 хв. стропольник 3 розряду котельного цеху ПрАТ «КМЗ» ОСОБА_4 , не взявши до уваги невідповідність фактичного стану переміщуваного вантажу зображенню на схемі строповки, при відсутності ПВР, даних щодо ваги вантажу, технологічних карт складування вантажів, наявності інвентарних підкладок, самостійно вирішив виконати переміщення великовагового вантажу, а саме 23 штук ребер жорсткості для силосів загальною масою (41.8 кг. х 23 шт.) 961,4 кг, із встановленням вантажу у нестійке положення на два дерев`яні підклади, а саме два дерев`яні бруски різної товщини і довжини, внаслідок чого при розстроплюванні ОСОБА_4 підходячи до пачки ребер жорсткості, які були скріплені двома металевими стрічками, зачепився за її нижній край ногою, через це розірвалися металеві стрічки, які їх скріплювали і ребра жорсткості верхнім краєм впали на ліву ноту ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесне ушкодження згідно висновку судової-медичної експертизи № 83 від 02 05 2024 у вигляді закритого двухстороннього щиколоткового перелому лівої гомілково-ступеневого суглобу з осадненою раною, які могли утворитися при різкому повороті тулуба при частково фіксованій стопі, які згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я (пункт 2.2.1.; 2.2.2. Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності № 93 8 від 18.07.2025:
з технічної точки зору, відповідно до п. 1, 2, 4, 8 підпункту 1, п. 2, 6 підпункту 8. розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.75-15 «Правил охорони праці під час вантажно- розвантажувальних робіт»; п. 1, 4, 5 підпункту 9 розділу VI, п. 2 підпункту 10 розділу VI. п. 12,13,14 підпункту 2 розділу VII, п. З, 9 підпункту 2 розділу VI, п. 1 підпункту 5, п. 6. підпункту 6 розділу VI, НПАОП 0.00-1.80-18 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання; п. 1.13.7., 1.13.9, 1.14., 3.28.19. Інструкції з охорони праці № 99 для кранівників (машиністів) кранів мостового типу, затвердженої наказом генерального директора ПрАТ “КМЗ” від 06.09.2019 № 246, переглянутої 01.06.2022 згідно наказу № 106 перебуває у причинному зв`язку з настанням події, а саме дії (бездіяльність) машиніста мостового крану ПрАТ “КМЗ” ОСОБА_5 , з технічної точки зору, знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з виниклою подією та и негативними наслідками, а саме призвели до травмування стропольника 3 розряду котельного цеху ПрАТ “КМЗ” ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Від обвинуваченої ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачена  ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялася, просила закрити кримінальне провадження відносно неї у зв`язку з дійовим каяттям.
Прокурор ОСОБА_3 проти звільнення  ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження не заперечував, вказав, що усі умови передбачені КПК України для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності внаслідок дійового каяття виконані.
Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, матеріальні збитки відшкодовані, проти звільнення її від кримінальної відповідальності не заперечує. 
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
У відповідності до змісту п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.
Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 272 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самою обвинуваченою.
При цьому, обвинуваченій судом роз`яснені підстави звільнення від кримінальної відповідальності та що закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася. 
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, яке є проступком.
Крім цього, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України не є корупційним кримінальним правопорушенням чи пов`язаним з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Верховний Суд у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19 вказав, що щире каяття є таким психічним станом особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнала в повному обсязі, щиро рокаялася, потерпілий зазначив, що матеріальна шкода йому відшкодована.
Отже, судом встановлені усі необхідні підстави і умови, передбачені ст. 45 КК України для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 272 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 55978,56 грн. запроведення інженерно-технічної.
Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПКУкраїни встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Як було вирішено судом кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 має бути закрито на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа№ 342/1560/20,провадження № 51-2331км21).
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, а тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої зазначених витрат на користь держави.
Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. 
Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст. 284-286,370-372, 395 КПК України, суд –

п о с т а н о в и в:

клопотання обвинуваченої ОСОБА_5  про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям -задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5  від кримінальної відповідальності за частиною 1 ст. 272 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. 
Кримінальне провадження за №12024175450000090 від 12.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5  за ч.1 ст. 272 КК України - закрити.
Стягнути з ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні на суму 55978,56 гривень(п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 56 коп) .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 17.04.2024.
Речові докази:посадову інструкція Керівника служби охорони праці від 23.08.2019 року на 4 арк.; наказ розпорядження № 314 від 25.08.2022 р. про прийняття на роботу ОСОБА_4 на 2 арк; робочу інструкція стропальника 3 розряду котельного цеху від 01.04.2024 р. на 5 арк.; наказ № 55 К від 01.04.2024 р. “Про переведення” на 4 арк; наказ № 147 К від 01.09.2023 р. “Про переведення” на 1 арк; інструкцію з охорони праці № 104 для стропальників, які обслуговують вантажопідіймальні крани від 05.09.2019 р. на 7 арк; витяг з протоколу № 10-6/Р від 04.05.2023 р. на 1 арк; посадову інструкцію начальника котельного цеху від 2023 р. на 7 ар.; наказ № 5 від 09.01.2024 р. “Про організацію технічного нагляду, призначення відповідальних осіб за технічний стан і безпечну експлуатацію об`єктів котлонагляду та посудин працюючих під тиском” на 3 арк; наказ № 1 від 08.01.2024 р. “Про призначення відповідальних за охорону праці в підрозділах підприємства” на 2 арк; журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці розпочато з 08.07.2022 р. на 50 арк; журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці розпочато з 13.06.2022 р. по 10.03.2023 р. на 46 арк -повернути володільцю ПрАТ «КМЗ».
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2026.

Суддя: ОСОБА_1