Справа № 709/1416/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2026 року       селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и л а:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
29.07.2026 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2026, призначення судової справи не відбулося, через нестачу потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2026 визначено головуючого суддю Шарую Л.О.
Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської Шарої Л.О. від 04.08.2026 адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повернуто до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для дооформлення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 010938 від 25.07.2026 ОСОБА_1 25.07.2026 близько 02:30 вчинив повторно домашнє насильство за місцем проживання: АДРЕСА_1 , стосовно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ІІ. Пояснення осіб які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, врученим 26.08.2026.
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, врученим 26.08.2026.
Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, згідно якої участь особи під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 .
Будь-яких заяв і клопотань від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходило.
ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
Суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 010938 від 25.07.2026, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- рапорт т.в.о. начальнику Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області підполковнику поліції Олегу Міщенку від 25.07.2026, відповідно до якого 25.07.2026 о 02:38 за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_2 повідомила, що син вчиняє домашнє насильство, він знаходиться у СЗЧ, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє психологічний тиск стосовно матері;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 25.07.2026, згідно з яким ОСОБА_2 заявила, що 25.07.2026 близько 02:30 син ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку;
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 25.07.2026, відповідно до яких ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, котре виражалось в погрозах фізичною розправою, побив вікна на домоволодінні, на неодноразові зауваження не реагував, дані дії вчиняються не вперше, після чого вона викликала поліцію;
- копію термінового заборонного припису від 25.07.2026, згідно з яким стосовно ОСОБА_1 застосовані заходи термінового заборонного припису, а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 строком на 5 діб з 08:08 25.07.2026 до 08:08 30.07.2026;
- копію постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 01.10.2025 у справі № 547/924/25, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1020,00 грн за порушення ч. 3 ст. 173-2 КУпАП;
- копію паспорта ОСОБА_2 .
ІV. Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Частинами 1-3 ст. 173-2 КУпАП визначено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб. Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб..
Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 указаного закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Аналізуючи вказані правові норми, можна дійти висновку, що під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного або фізичного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному чи фізичному здоров`ю особи.
Одночасно, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.
Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.
Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, матеріали справи не містять підпису ОСОБА_1 про отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення, як і відміток про його відмову від надання пояснень та отримання копії в присутності свідків, що і стало підставою для направлення адміністративних матеріалів на дооформлення, згідно з постановою суду.
Так, після повторного надходження адміністративних матеріалів з ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області до суду, вказані недоліки, зазначені в постанові суду, залишилися не усунуті.
При цьому, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Таким чином, матеріали справи не містять, а уповноваженими особами поліції суду не надано жодного доказу відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, відмови від надання пояснень та отримання другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, захисником, а також потерпілим, представником потерпілого протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          Л.О. Шарая