Справа № 751/4146/26
Номер провадження 2/749/604/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Чигвінцева М.С.
з участю секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №751/4146/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Сновського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 30 257,44 грн. а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що03.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога і відповідачем було укладено кредитний договір №214913647 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. На виконання умов договору 03.03.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти в загальному розмірі 20 000,00 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 30 257,44 грн., з яких: 11 659,24 грн. заборгованість по кредиту, 18 598,20 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу№ 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №99 від 15.09.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 20545,15 грн.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30257,44 грн.
11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників від 14.07.2025 №б/н за договром факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 14.07.2025 №б/н за Договором факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30257,44 грн.
Відповідач належним чином свої обов`язки не виконав, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розглянути справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 03 березня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір № 214913647 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Перед укладанням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет:
-перейшов на офіційний сайт Перівсного кредитора,
-зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника,
-за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив заявку та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій зазначив свої персональні дані та номер банківської карткт для перерахування коштів,
-пройшов належну перевірку (верифікацію),
-ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику,
-отримав на номер телефону, вказаний у Завці, персональний однаразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору,
-надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо уладення кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором).
Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 487F5WSN, який був направлений на мобільний номер відповідача 03.03.2020 02:52:49, та введено відповідачем 03.03.2020 02:53:17. 
Таким чином, сам відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.
Отже, позивачем доведений факт укладення Кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 .
Згідно пункту 1.1. Договру Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, на суму 3000 грн. 00 коп. (три тисячі грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3, п. 1.4 або 1.5 цього Договору. 
Пунктом 1.2. встановлено, що Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. 
Відповідно пункту 1.3. Сторони погодили, що на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,79 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом.
Згідно пункту 1.4. У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).
Згідно пункту 1.5. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку користування Кредитом вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умовами якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1.70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору.
Згідно пункту 1.6. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Відповідно до п. 1.7. Розрахунок сукупної вартості Кредиту за Дисконтною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2. цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Зі змісту пункту 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Відповідно пункту 4.3. Сторони погодилися, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Наданою довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджується, що Договір підписаний відповідачем 03.03.2020 за допомогою одноразового ідентифікатора 487F5WSN, який був направлений на мобільний номер відповідача НОМЕР_2 . Також довідка містить дані паспорта, РНОКПП відповідача, його адресу проживання та електронну адресу.
Додатковими угодами до Договору № 214913647 від 03.03.2020, укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , сторони дійшли згоди щодо продовження строку на який був наданий Кредит за Договором № 214913647 від 03.03.2020 на наступну кількість днів:
-на тридцять днів, починаючи з 02.04.2020 з процентною ставкою 1,45 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 02.04.2020 року;
-на вісім днів, починаючи з 02.05.2020 з процентною ставкою 1,45 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 02.05.2020 року;
-на тридцять днів, починаючи з 10.05.2020 з процентною ставкою 1,30 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 10.05.2020 року;
-на одинадцять днів, починаючи з 23.05.2020 з процентною ставкою 1,30 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 23.05.2020 року;
-на двадцять дев`ять днів, починаючи з 03.06.2020 з процентною ставкою 1,30 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 03.06.2020 року;
-на чотирнадцять днів, починаючи з 02.07.2020 з процентною ставкою 1,30 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 02.07.2020 року;
-на тридцять днів, починаючи з 16.07.2020 з процентною ставкою 1,30 відсотків в день від суми кредиту, починаючи з 16.07.2020 року.
Додатковими угодами до Договору № 214913647 від 03.03.2020, укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , сторони дійшли згоди щодо збільшення суми Кредиту, погодження нових Графіків розрахунків, так:
-03.03.2020 суму Кредиту збільшено на 3000,00 грн;
-27.04.2020 суму Кредиту збільшено на 100,00 грн;
-02.05.2020 суму Кредиту збільшено на 100,00 грн;
-02.05.2020 суму Кредиту збільшено на 300,00 грн;
-09.05.2020 суму Кредиту збільшено на 250,00 грн;
-11.05.2020 суму Кредиту збільшено на 100,00 грн;
-24.05.2020 суму Кредиту збільшено на 2000,00 грн;
-21.07.2020 суму Кредиту збільшено на 5000,00 грн;
-24.07.2020 суму Кредиту збільшено на 1000,00 грн;
-24.07.2020 суму Кредиту збільшено на 5150,00 грн;
Отже остаточно суму Кредиту збільшено і вона становила 20 000,00 грн.
Крім того, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 214913647 від 03.03.2020 складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідач вчиняв дії, з метою часткого погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму 16996,00 грн., а саме :
- 02.04.2020 сплатив 1422,00 грн.; 
- 06.04.2020 сплатив 190,00 грн.; 
- 10.04.2020 сплатив 715,00 грн.; 
- 23.04.2020 сплатив 1798,00 грн.; 
- 28.04.2020 сплатив 1005,00 грн.; 
- 29.04.2020 сплатив 500,00 грн.;
- 01.05.2020 сплатив 770,00 грн.;
- 04.05.2020 сплатив 482,00 грн.;
- 06.05.2020 сплатив 725,00 грн.;
- 07.05.2020 сплатив 400,00 грн.;
- 14.05.2020 сплатив 1005,00 грн.;
- 02.06.2020 сплатив 766,00 грн.;
- 16.06.2020 сплатив 1000,00 грн.;
- 19.07.2020 сплатив 1678,00 грн.;
- 22.07.2020 сплатив 295,00 грн.;
- 26.07.2020 сплатив 3955,00 грн.;
- 29.07.2020 сплатив 290,00 грн.
Матеріали справи містять копії платіжних доручень, з яких вбачається, що на виконання кредитного договору № 214913647 від 03.03.2020 року Первісним кредитором здійснено перекази коштів у загальному розмірі 20 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , отримувачем є ОСОБА_1 та довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про ініціювання платіжних операцій, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: отримувач: ОСОБА_1 , РНКПП НОМЕР_3 , рахунок/платіжна карта № НОМЕР_1 , загальна сума платіжних операцій 20000,00 грн.
Ці обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи інформацією від АТ «ПриватБанк» та виписками по рахунку за період: з 03.03.2020-08.03.2020, з 27.04.2020-02.05.2020, з 02.05.2020-07.05.2020, з 24.05.2020-29.05.2020, з 21.07.2020-29.07.2020, з 09.05.2020-16.05.2020, номер телефону, що знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 НОМЕР_4 .
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». За умовами вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 1.3 договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. За умовами пункту 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно умов пункту 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Відповідно до пункту 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору .
28 листопада 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 договору в такій редакції: "Строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором".
31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021.
Додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 включно.
З Реєстру прав вимоги № 99 від 15.09.2020 року вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 214913647 від 03.03.2020 суму боргу 20 545,15 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) – 11 659,24 грн., заборгованість за відсотками – 8 885,91 грн., передано від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».
Оскільки відповідно до п. 2.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 разом з Правом вимоги до Фактора переходить всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитним договором, то ТОВ «Таліон Плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом до дня переходу прав вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості.
05 серпня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
03 серпня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якої сторони домовились продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 включно.
30 грудня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якої сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 включно.
З витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08. 2023 року вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2149136647 від 03.03.2020 на суму боргу 30 257,44 грн, з яких 11 659,24 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 18 598,20 грн. заборгованість за відсотками, передано від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №11/07/25-Е, за умовами якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
З витягу з реєстру боржників від 14 липня 2025 року вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №214913647 від 03.03.2020 на суму боргу 30 257,44 грн, з яких 11 659,24 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 18 598,20 грн. заборгованість за відсотками, передано від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача за кредитним договором - до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», оскільки умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру права вимоги та не пов`язано з оплатою за договором факторингу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь в судовому розгляді справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що умови зазначених у позовній заяві договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства, є правомірними, тобто такими, що продовжують певні цивільні права та обов`язки.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо).
Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за кредитним договором, а договори факторингу відповідачем не оспорювались у даному випадку слід виходити з презумпції правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору.
Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулась заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», перейшло право вимоги за кредитним договором №214913647 від 03.03.2020 року, укладеного між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За приписами статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Судом встановлено, що перехід права вимоги за Договором № 214913647 є правомірним та здійснений у встановленому законом порядку. Пунктом 2.1.1.6 Договору № 214913647 кредитодавцю надано право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі в будь-який час, з урахуванням законодавства України. На підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та Реєстру прав вимоги № 99 від 15.09.2020 року право вимоги перейшло від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». На підставі Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року та Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року право вимоги перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». На підставі Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 року та Реєстру боржників від 14.07.2025 року право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс». 
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір №214913647 від 03.03.2020 року в електронній формі шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним Договором № 214913647 від 03.03.2020 року станом на дату подання позовної заяви становить 30 257,44 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 11 659,24 грн, заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 18 598,20 грн. Зазначений розрахунок є арифметично вірним, відповідає умовам Договору № 214913647, підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 487F5WSN 03.03.2020 року, та підтверджується Розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», доданими до матеріалів справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).
Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , уклавши кредитний Договір № 214913647 від 30.03.2020 року з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», добровільно взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотки за користування ними в порядку та строки, визначені зазначеним Договором. Проте, всупереч умовам кредитного Договору № 214913647 від 03.03.2020 року відповідач свої зобов`язання у повному обсязі не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув, відсотки за користування кредитом у повному розмірі не сплатив, що призвело до утворення заборгованості, право вимоги за якою в установленому законом порядку перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс».
Доказів повного або часткового погашення заборгованості за кредитним Договором № 214913647 від 03.03.2020 року після набуття ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» права вимоги, а також доказів, що спростовують обґрунтованість або розмір заявлених позовних вимог, відповідачем суду не надано.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторону, проти якої ухвалено рішення. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс».
Відповідно до частини 1 статті 137 та пунктів 1, 2 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Позивачем надано належне підтвердження понесених витрат на правничу допомогу згідно з Договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року та Додатковою угодою № 25770915957 від 01.09.2025 року до нього, а обсяг наданих послуг підтверджено відповідним Актом прийому-передачі наданих послуг. 
З огляду на обґрунтованість та співрозмірність заявлених витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн складності справи та фактично наданих послуг, суд вважає їх такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.
Керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 638, 639, 652, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст. 2,5,10-13,18,141,258-259,263-265, 273 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13) заборгованість за кредитним Договором № 214913647 від 03.03.2020 року у розмірі 30 257 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 44 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, кабінет 13) судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя         М.С. Чигвінцев