Справа № 720/421/26
Провадження № 2/681/768/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А., розглянувши в м. Полонному в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
В лютому 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства 19288,58 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 10480 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8808,58 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3328 грн та 9000 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування вимог вказано, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 03.01.2022 укладено кредитний договір № 3711066. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 15000 грн строком на 60 днів зі сплатою відсотків 750 грн, що нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Кредитодавець належним чином виконавсвій обов`язок та надав позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.
За умовами договору відповідач зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пеню та інші платежі.
Незважаючи на це ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та Товариством укладено договір №25-07/24, на підставі якого право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №3711066 від 03.01.2022 перейшло до Товариства.
Ухвалою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23.04.2026 справу передано за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області.
05.05.2026 ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено копію позовної заяви з додатками ухвалу про відкриття провадження та пам`ятку про права та обов`язки за зареєстрованим місцем проживання, отриманим з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, однак, згідно з відміткою відділення Укрпошти від 12.05.2026, адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим.Тобто судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 03.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3711066. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 15000 грн строком на 60 днів зі сплатою відсотків750 грнщо нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Вказаний кредитний договір ОСОБА_2 підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора V92408.
Також відповідачем електронним підписом підписано графік платежів, паспорт споживчого кредиту.
ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 3711066 від 03.01.2022 та перерахувало 03.01.2022 на рахунок відповідача № 414962*25 кредитні кошти в сумі 15000 грн, що підтверджено документально.
Однак, відповідач не виконав своїх обов`язків, передбачених Договором, та припинив повертати наданий йому кредит та сплачувати проценти за користування ним у строки, передбачені Договором.
З даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3711066 від 03.01.2022 вбачається, що ОСОБА_1 не виконував взяті за договором зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 19288,58 грн, яка складається з: 10480 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8808,58 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та Товариством укладено договір №25-07/24, на підставі якого право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №3711066 від 03.01.2022 перейшло до Товариства.
На підставі вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників загальною кількістю 15000 та оплатив їх, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу №25-07/2024 від 25.07.2024 та платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 448090004 від 26.07.2024.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору надання послуги з факторингу Товариство отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3711066 від 03.01.2022 на суму 19288,58 грн, яка складається з: 10480 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8808,58 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За положеннями статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що відповідач з власної волі звернувся до ТОВ «Мілоан» та з метою отримання кредитних коштів уклав кредитний договір. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало та в безготівковому порядку надало для ОСОБА_1 кредитні кошти в передбаченому Договором розмірі. Проте, відповідач не виконав взяті за Договором зобов`язання та не надавав кошти для повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами підтверджується даними договорів факторингу, актів прийому-передачі реєстрів боржників та витягами з реєстрів боржників до вказаних договорів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі та право позивача на стягнення такої заборгованості.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, викладені позивачем в позовній заяві обставини належними та допустимими доказами не спростував, доказів сплати заборгованості та власного розрахунку заборгованості до суду не надав.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3711066 від 03.01.2022 на суму 19288,58 грн. 
За положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 3328 грн, що підтверджено документально.
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між Товариством та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист щодо видів юридичних послуг, які надаються АО «Лігал Ассістанс» та їх вартості, заявку на надання юридичної допомоги, витяг з акта № 25 на надання юридичної допомоги від 31.12.2025, відповідно до яких витрати позивача на правничу допомогу з супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 3711066 склали 9000 грн.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 3711066 від 03.01.2022 в сумі 19288 (дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн 58 коп. заборгованості, яка складається з: 10480 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8808 грн 58 коп. - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3328 грн та на правову допомогу в розмірі 9000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його підписання суддею має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521 м.Київ поштовий індекс 03150.

Відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Н.А.Горгулько