ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
07.09.2026 | Справа № 910/2168/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи
за позовом Бердичівської міськрайонної організації Українського товариства мисливців та рибалок
до Житомирської обласної ради
громадської організації «Клуб «Єгер»
Державного агентства лісових ресурсів України
про визнання протиправним та скасування рішення та договору,

Представники:
не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: 

До Господарського суду міста Києва звернулась з позовом Бердичівська міськрайонна організація Українського товариства мисливців та рибалок (далі - Бердичівська міськрайонна організація УТМР) до Житомирської обласної ради (відповідача-1), громадської організації «Клуб «Єгер» (відповідача-2) та Державного агентства лісових ресурсів України (відповідача-3) про:
- визнання протиправним та скасування рішення Житомирської обласної ради № 1088 від 13.11.2025 «Про надання у користування мисливських угідь громадській організації «Клуб «Єгер»;
- визнання протиправним та скасування договору про умови ведення мисливського господарства № 272, укладеного 10.12.2025 між Державним агентством лісових ресурсів України та громадською організацією «Клуб «Єгер».
04 червня 2026 року суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.
Громадська організація «Клуб «Єгер» подала заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл 36000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених ним витрат відповідач долучив до матеріалів справи:
- договір № 24/03/26 про надання адвокатських послуг від 24.03.2026;
- акт про надання адвокатських послуг № 1 від 05.06.2026 на суму 32000,00 грн;
- платіжні інструкції від 16.04.2026 на суму 24000,00 грн, від 05.06.2026 на суму 12000,00 грн;
- свідоцтво;
- ордер.
Також відповідач зазначив, що додатково подасть акт виконаних робіт щодо надання послуг з підготовки заяви про винесення додаткового рішення, які вже сплачені (4000,00 грн).
Згідно з актом про надання адвокатських послуг № 1 від 05.06.2026 адвокат надав такі послуги:
- підготовка відзиву на позовну заяву (20000,00 грн);
- підготовка і подача письмових заяв і клопотань (заява про вступ у справу, заява про доступ до матеріалів справи (2000,00 грн);
- участь у судових засіданнях 20.04.2026 та 04.06.2026 (8000,00 грн);
- участь у судовому засіданні про вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу (2000,00 грн).

Бердичівська міськрайонна організація Українського товариства мисливців та рибалок заперечила проти покладення на неї витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, складністю та характером справи.

18 червня 2026 року Громадська організація «Клуб «Єгер» сформувала в системі «Електронний суд» заяву про долучення акту виконаних робіт № 2 щодо підготовки заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правовому допомогу на суму 4000,00 грн.

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару із складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). 
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Положення частини восьмої статті 129 ГПК України підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22) дійшов висновку, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. З огляду на що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
За таких обставин відсутні підстави для покладання на позивача 4000,00 грн за підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення. 
Не є правничою послугою підготовка і подача письмових заяв і клопотань (заява про вступ у справу, заява про доступ до матеріалів справи (2000,00 грн). Ці дії не є такими, які зумовлюють неминучість та необхідність адвокатського втручання, вартість якого повинна бути відшкодована іншою стороною.
Також відсутні підстави для покладення на позивача 2000,00 грн за участь в судовому засіданні про вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки суд вирішив це питання без призначення судового засідання. 

Таким чином розподілу підлягають 28000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Стягнути з Бердичівської міськрайонної організації Українського товариства мисливців та рибалок (вул. Косогірська, 2, кв. 2, м. Бердичів, Житомирська область, код 36710990) на користь громадської організації «Клуб «Єгер» (вул. Ринкова, 17, м. Бердичів, Бердичівський район, Житомирська область, 13312, код 45803886) 28000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північного апеляційного господарського суду. 

Суддя С. А. Ковтун