Справа № 185/4709/25
Провадження № 2-о/185/112/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2026 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Бондаренко В.М.,
присяжних: Борисенко Т.В., 
Івахіної М.В.,
за участю секретаря: Данильченко Ю.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Маріупольське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року представник заявниці ОСОБА_1 – адвокат Братцева Н.С. звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім. 
Позиція заявника
В обґрунтування заяви представник заявниці посилається на те, що заявниця ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу подружжя мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої чоловік повинен сплачувати аліменти. Виконавчий лист щодо стягнення аліментів на користь заявниці на утримання дочки з 03.02.2017 знаходиться на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Згідно довідки державного виконавця від 08.11.20024 боржник має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 426579,00 грн. Крім того, зазначає, що з 2016 року будь-який зв`язок між заявницею та її чоловіком втрачено, та її намагання встановити місце знаходження ОСОБА_2 через родичів та знайомих виявилися без результатними. За заявою ОСОБА_1 , Маріупольським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області біли внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025052770000101 від 04.03.2025, за ч.1 ст. 115 КК України, за фактом встановлення місцезнаходження її чоловіка ОСОБА_2 , який в 2016 році перестав виходити на зв`язок, останнє відоме місцезнаходження Донецька область, м. Маріуполь. Метою звернення до суду заявниці із заявою про оголошення її чоловіка безвісно відсутнім є необхідність у спрощеному порядку розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з наведеним, вона вимушена звернутися до суду.
Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання заявниця ОСОБА_1 , її представник - адвокат Братцева Н.С., не з`явились, відповідно до наданої заяви, представник заявниці просить розгляд справи проводити без їх участі, заяву просять задовольнити у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області не з`явився, був повідомлений належним чином про розгляд справи, причини неявки суду не відомі.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що заявниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 жовтня 2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.2010 Донецьким міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного правління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1196 від 16.10.2010. 
Від шлюбу подружжя мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.09.2015 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1104 від 29.09.2015.
ОСОБА_2 , відповідно до рішення суду, зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки.
Згідно довідки старшого державного виконавця Хараджи О. Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 4875 від 10.03.2026, заявниця не отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 03 лютого 2017 року по 01 березня 2026, згідно виконавчого листа 263/13135/16ц від 10.11.2016, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 18.10.2016 до повноліття дитини. Загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період складає 503 403,50 грн, відповідно до наданого розрахунку державним виконавцем.
Із заяви вбачається, що з 2016 року будь-який зв`язок між заявницею та її чоловіком втрачено, та її намагання встановити місце знаходження ОСОБА_2 через родичів та знайомих виявилися без результатними.
За заявою ОСОБА_1 , Маріупольським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025052770000101 від 04.03.2025 за ч.1 ст. 115 КК України, за фактом встановлення місцезнаходження її чоловіка ОСОБА_2 , який в 2016 році перестав виходити на зв`язок, останнє відоме місцезнаходження Донецька область, м. Маріуполь.
Як вбачається з інформації Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 7883/101/05-2025 від 04.03.2025, ОСОБА_1 , у провадженні якого перебуває зазначене кримінальне провадження, визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні та зазначено, що проведення слідчих дій на тимчасово окупованих територіях України та на території держави агресора рф на даний час неможливо.
Метою звернення до суду заявниці із заявою про оголошення її чоловіка безвісно відсутнім є необхідність у спрощеному порядку розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану. 
Норми права, які застосував суд, та висновки
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України).
Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме (частина перша статті 307 ЦПК України).
Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (частина перша статті 308 ЦПК України).
Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
За положеннями статті 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Зазначена норма права передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Вказане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах: від 05 червня 2024 року у справі № 183/7128/23, від 07 травня 2018 року в справі № 225/1297/17, від 22 листопада 2018 року в справі № 225/882/17, від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17, від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц.
Проте, судом не встановлено місце постійного проживання ОСОБА_2 .
Відповідно до відповіді № 2395602 від 27.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.
Як вбачається з інформації державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що останнє відоме місцезнаходження її чоловіка: м. Маріуполь, Донецької області, без підтвердження зазначеної інформації певними доказами.
Тоді, як відповідно до відповіді № 2395635 від 27.02.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу встановлено, що станом на 25.09.2015, ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа, проживав за адресою: АДРЕСА_2 , та знятий з обліку 28.09.2016.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Слід зазначити, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою потрібна наявність всіх підстав: 1) особа відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; 2) протягом цього року в місці, де вона постійно проживала немає відомостей про місце її перебування; 3) встановити місце перебування особи неможливо; 4) згідно зі ст. 306 ЦПК України необхідно, щоб були серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутньою.
Метою звернення до суду заявниці із заявою про оголошення її чоловіка безвісно відсутнім є необхідність розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, тоді, як заявниця не позбавлена реалізації зазначеного права через судові органи, що виключає необхідність визнання особи безвісті відсутньою. 
Крім того, належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 протягом одного року за його останнім відомим місцем проживання заявниця суду не надала, в матеріалах справи такі докази відсутні.
Сам по собі факт втрати зв`язку заявниці із своїм чоловіком, фактична відсутність у заявниці відомостей про його місце перебування, а також внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом встановлення місцезнаходження її чоловіка ОСОБА_2 не є безумовною підставою для визнання особи безвісно відсутньою.
За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Маріупольське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою не підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат
Судові витрати відповідно до ст. 141 не підлягають розподілу, так як заявниця є учасником бойових дій та звільнена від сплати судового збору за подання заяви про оголошення особи безвісно відсутньою, відповідно до матеріалів справи. 
На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 315-319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд – 
У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Маріупольське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою – відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник – ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Заінтересована особа - Маріупольське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, буд. 15б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43196651. 

Суддя            В.М. Бондаренко