Справа №: 343/829/26 
Провадження №: 3/343/193/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Тураша В. А., 
секретаря- Лукань О.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя  АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, праццюючого на посаді водія НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта", одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення-
з участю: особи, яка притягується до адмінвідповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Кобилинець Т.В.-

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637358 від 10.04.2026, ОСОБА_1 , 10.04.2026 близько 20:10 год. в м.Долина вул. Богдана Хмельницького,25В (поблизу АЗС WOG), керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу , газоаналізатора Alcotest Drager 6810, тест №13889, результат 1,97 проміле , чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 10.04.2026 біля 19.00 год. він разом з дружиною ОСОБА_2 , яка була за кермом їх автомобіля WOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , рухались з вул. Підлівче, м.Долина де у них є свій будинок, на вул. Грушевського в м.Долина до своєї квартири. В той день, він вживав спиртні напої ,оскільки зустрів свого товариша, який повернувся із зони бойових дій. На доїжджаючи до ж/д переїзду в м.Долина в автомобілі заглох двигун. Дружина намагалась повторно запустити двигун, однак їй це не вдалось. Увімкнувши нейтральну передачу, дружина, щоб не створювати перешкоди для інших водіїв, скотила автомобіль на обочину дороги біля заправки "WOG". Вона ще декілька раз пробувала "завести" автомобіль, однак це не дало результату. Дружина пішла по допомогу до своєї рідної сестри, яка проживає неподалік на вул. Б.Хмельницького, а він залишився на місці. Він вийшов з пасажирського сидіння, відкрив водійські дверки, затягнув ручне гальмо, відкрив капот танамагався встановити причину несправності. Перевірка пального, клем та запобіжників результату не дала, автомобіль не заводився. В цей час до нього підійшли працівники поліції , які почали розпитувати його про причину зупинки. Він їм пояснив, що автомобіль "захголох" та, що дружина, яка була за кермом до поломки , пішла по допомогу. Також він в присутності працівників поліції, він намагався завести автомобіль, однак це не вдавалось. Незважаючи на його пояснення, працівники поліції вважали його водієм транспортного засобу та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він зазначив, що того дня вживав алкоголь, однак не керував транспортним засобом. З метою не конфліктувати з працівниками поліції він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції склали якісь документи, які він підписав не читаючи. Проїхати в медичний заклад для проходження тесту, працівники поліції йому не пропонували.В той день, 10.04.2026 у вказаний в протоколі час він автомобілем не керував, оскільки вживав спиртні напої.Автомобіль, через поломку з місця зупинки вони забрали лише наступного дня.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що вона являється дружиною ОСОБА_1 10.04.2026 біля 19.00 год. вона керуючи автомобілем WOLKSWAGEN PASSAT разом з чоловіком, який в той день вживав спиртні напої, а тому сидів на передньому пасажирському кріслі, їхали з вул. Підлівче на вулицю Грушевського в м.Долина. Не доїжджаючи до ж/д переїзду в м.Долина, двигун автомобіля перестав працювати та автомобіль зупинився на обочині дороги. Вона декілька раз пробувала його запустити, однак це їй не вдалось. Тоді вона, увімкнувши нейтральню передачу, скотилась автомобілем на обочину дороги біля огорожі автозаправки "WOG". Залишився автомобіль на обочині дороги, вона пішла до сестри ОСОБА_3 , яка проживає на АДРЕСА_2 , по допомогу. Коли вона перебувала у квартирі сестри, до неї зателефонував чоловік та повідомив, що приїхала поліція. Коли вона разом із сестрою прийшли до автомобіля, то побачили працівників поліції, які про щось розмовляли з ОСОБА_1 . Працівники поліції повідомили, що її чоловік їхав п`яним за кермом. Вона почала пояснювати працівникам поліції, що саме вона їхали за кермом автомобіля та що автомобіль "заглох" , а тому вона залишила його на обочині та пішла по допомогу. Працівники поліції не зважаючи на її заперечення, почали складати якісь документи. Коли вона прийшла разом із сестрою, автомобіль знаходися на тому ж місці на обочині дороги біля заправки «WOG», де вона його і залишила. Лише наступного дня вони забрали автомобіль з місця вимушеної стоянки.
В останнє судове засідання призначене на 03.09.2026, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кобилинець Т.В. не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №1127713 а.с.22) подала 01.09.2026 в Долинський районний суд клопотання, згідно якого просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Розгляд даного клопотання просить проводити за її відсутності та за відсутності її підзахисного. 
Клопотання мотивувала тим, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає оскільки не кермував транспортим засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 637358 від 10.04.2026 вказано, що ОСОБА_1 , 10.04.2026 о 20.10.00 год. керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Сам протокол про адмінправопорушення в даному випадку не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адмінвідповідальності, і не викликали б сумнівів у суду.
Так на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено окрім протоколу - акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення, свідоцтво про провірку Драгера, висновок та роздруківка Драгера.
Проте, матеріали справи не відповідають фактичним обставинам, а саме:
10.04.2026 ОСОБА_1 , орієнтовно о 20.10 год. поїхав додому як пасажир автомобіля WOLKSWAGEN PASSAT д.н.з НОМЕР_1 за кермуванням його дружини ОСОБА_4 . Рухаючись по вулиці Б. Хмельницького на під`їзді до ж/д переїзду через технічну несправність автомобіля заглох під час руху та не заводився.
З метою звільнити проїздну частину дороги, дружина на нейтральні передачі скотила авто назад та припаркувала з права, ближче до автозаправної станції. ОСОБА_1 вийшов з пасажирського місця відкрив капот, маючи намір усунути несправність, проте базовий огляд (паливо, клеми, запобіжники) не дав результату. Так як несправність на місці усунути він не зміг, то підійшов до автомобіля зі сторони водія перехилився через сідіння та затягнув ручне гальмо. Дружина намагалась зателефонувати сестрі, щоб вона приїхала з чоловіком та відбуксирували авто, проте у неї сіла батарея і оскільки сестра проживала недалеко, вона пішла до неї пішки.
В період відсутності дружини, до місця події під`їхали працівники поліції, які безпідставно прийшли до висновку, що водієм є саме ОСОБА_1 та не маючи жодного доказу, щодо порушення ним ПДР, чи інших законних підстав зобов`язали пред`явити ОСОБА_1 посвідчення водія та документи на авто, чим порушили в першу чергу вимоги ст. 35 " Зупинення транспортного засобу" ЗУ "Про національну поліцію".
Отже докази про те, що ОСОБА_1 взагалі був за кермом, у матеріалах справи відсутні. Як вбачається з відеозапису, транспортний засіб стояв на узбіччі і ОСОБА_1 пояснює , що авто поламалося. Це ж саме зазначає і свідок ОСОБА_2 , яка підтвердила, що за кермом була саме вона і авто не заводилось аж до наступного дня.
Сам ОСОБА_1 не заперечував та визнав той факт, що того дня вживав алкоголь про те водієм він не був. Він не став сперечатись з працівниками поліції та виконував усі вимоги працівників поліції в тому числі пройшов огляд на стан сп`яніння на місці.
Також він надав пояснення в письмовій формі, які писав поліцейський, але оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння, то не дуже усвідомлював текстове формулювання яке зачитав поліцейський.
Сам факт визнання особою вини на місці зупинки, за відсутності інших належних доказів, не може бути достатньою підставою для притягнення особи до відповідальності. Якщо у суді водій заперечує провину або сам факт керування, а поліція не надала додаткових доказів (відеозапису, свідчень тощо), суди закривають справу за відсутністю складу правопорушення. 
Працівник патрульної поліції не має права притягнути водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може грунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Однак, як зазначено вище, працівник поліції не спромігся надати жодних доказів на підтвердження факту наявності події адміністративного правопорушення (а.с.43-47).
У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 – 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і при розгляді справ даної категорій присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. 
За таких обставин, суд, враховуючи заяву захисника про розгляд справи у їх відсутності, вважає за необхідне розглянути дану справ за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кобилинець Т.В., які належним чином повідомлені судом про місце і час розгляду справи .
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кобилинець Т.В., свідка ОСОБА_2 дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №637358 від 10.04.2026 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Даний протокол складений поліцейським ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Нуд М.В. та ним підписаний (а.с.1);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.5);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Долинська БЛ від 10.04.2026, (а.с.6); 
- світлокопію показів алкотестера Драгер 6810,  тест №13889 згідно якого його результат о 20.28 год., 10.04.2026 становив – 1,97%  (а.с.2);
- оптичний диск з відеозаписом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.14).
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кобилинець Т.В. в судовому засіданні заперечили той факт , що ОСОБА_1 10.04.2026 о 20:10 год. по вул.Богдана Хмельницького,25В, в м.Долина , керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просили провадження у справі закрити. 
Суд вважає такі доводи обґрунтованими виходячи з наступного: 
Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.
Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Разом із тим, матеріали даного провадження не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом 10 квітня 2026 року о 20 год. 10 хв. по вул. Богдана Хмельницького в м.Долина, у розумінні поняття «керування транспортним засобом», визначеного у вищевказаних нормативно-правових актах.
У судовому засіданні було оглянуто відеофайли з оптичного диска, долученого до матеріалів адміністративної справи, на якому наявний напис: «Глюзь» (а.с. 15).
Під час дослідження відеозаписів з камери відеореєстратора патрульного автомобіля № ЕQUX7824 та нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції, зокрема відеофайлів № 0000000_00000020260410201014_0006 та № 0000000_00000020260410202514_0007, судом встановлено, що працівники поліції під`їхали до припаркованого автомобіля WOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , двигун якого був вимкнений.
На момент прибуття працівників поліції, ОСОБА_1 перебував біля моторного відсіку автомобіля з піднятим капотом.
У ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив свої анкетні дані, на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія та зазначив, що автомобілем їхала жінка, яка згодом пішла до сестри (відеофайл № 0000000_00000020260410201014_0006, відрізок часу 20:10 год. – 20:13 год.).
При цьому з досліджених судом відеозаписів не вбачається моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його перебування за кермом автомобіля під час руху чи інших обставин, які б безпосередньо підтверджували факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили його про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд за допомогою спеціального технічного засобу «Drager 6810». За результатами огляду встановлено концентрацію алкоголю 1,97 ‰.
Зазначений результат огляду суд бере до уваги як доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент проведення огляду. Водночас сам по собі факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не є достатнім для висновку про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку становить саме керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння. Отже, для встановлення складу цього адміністративного правопорушення необхідно довести як факт керування транспортним засобом відповідною особою, так і перебування цієї особи у стані алкогольного сп`яніння саме під час такого керування.
Визначення терміна «керування транспортним засобом» наведено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого керування транспортним засобом — це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, чи рухається транспортний засіб своїм ходом або за допомогою буксирування.
Крім того, у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначив, що керування транспортним засобом слід розуміти як технічну дію водія, спрямовану на приведення транспортного засобу в рух, зрушення його з місця та подальше переміщення у просторі.
Таким чином, для висновку про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно встановити, що саме ця особа виконувала функції водія та здійснювала керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Під час дослідження відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 ( як вказано в протоколі серій ЕПР1№637358) у стані алкогольного сп`яніння 10 квітня 2026 року у зазначений у протоколі час та в указаному місці судом не встановлено.
Зокрема, працівники поліції не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а на досліджених відеозаписах не зафіксовано моменту, коли ОСОБА_1 перебував за кермом зазначеного автомобіля під час його руху.
Водночас відеозаписи фіксують автомобіль уже у нерухомому стані з вимкненим двигуном, а ОСОБА_1 на момент прибуття працівників поліції перебував біля моторного відсіку автомобіля з піднятим капотом.
Отже, позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у зазначений у протоколі час, під час судового розгляду не спростована належними та достатніми доказами.
Суд оцінює пояснення ОСОБА_1 , надані працівникам поліції, у сукупності з іншими доказами у справі.
Сам по собі факт надання особою пояснень працівникам поліції, у тому числі їх подальше підписання, не звільняє орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, від обов`язку довести належними та допустимими доказами всі обставини, що входять до складу адміністративного правопорушення.
Визнання особою своєї вини або окремих обставин події не має наперед установленої доказової сили та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами. Таке визнання саме по собі не може замінити необхідність встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Аналогічний підхід щодо оцінки визнання особою факту порушення Правил дорожнього руху висловлено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17, у якій Суд виходив із необхідності оцінки такого визнання у сукупності з іншими доказами у справі.
У даній справі ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому його позиція не спростована об`єктивними доказами, дослідженими судом. Зокрема, відеозаписи не містять фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, відповідно до матеріалів справи, обставини, на які посилається сторона захисту, підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_2 , які суд оцінює разом з іншими доказами у справі.
Результат огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Drager 6810» із показником 1,97 ‰ підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент проведення огляду, однак не підтверджує факту керування ним транспортним засобом у такому стані.
Таким чином, факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та факт керування нею транспортним засобом є різними обставинами, кожна з яких підлягає доказуванню. Наявність доказів алкогольного сп`яніння особи не звільняє сторону, на яку законом покладено обов`язок доказування, від необхідності довести факт керування цією особою транспортним засобом у такому стані.
З метою усунення зазначених суперечностей та перевірки обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом було викликано для допиту в судовому засіданні поліцейського ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Нуд М.В., який зазначений у протоколі як особа, що його склала.
Однак ОСОБА_5 тричі не з`явився у судові засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмами (а.с. 30, 34, 39). Причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, з метою перевірки викладених у ньому обставин, зокрема джерела відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, обставин, за яких працівникам поліції стало відомо про таке керування, а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із можливих джерел доказів у справі, однак не має наперед установленої доказової сили та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами.
Саме по собі зазначення у протоколі обставин про керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не може бути достатнім для висновку про доведеність вини, якщо такі обставини не знаходять підтвердження в інших належних та допустимих доказах.
У даному випадку викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637358 від 10 квітня 2026 року відомості про керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, саме на уповноважених працівників поліції покладається обов`язок надати суду належні та допустимі докази, які підтверджують усі обставини, що входять до складу адміністративного правопорушення.
Однак у даній справі таких доказів суду не надано. Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та відеозаписів неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння 10 квітня 2026 року о 20 год. 10 хв. по вул. Богдана Хмельницького у м. Долині.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення повного складу адміністративного правопорушення та вини особи, підтверджених належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема висновків, викладених у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», при оцінці доказів суд має виходити з їх достатньої переконливості, чіткості та узгодженості, а висновок про вину особи має ґрунтуватися на доказах, які у своїй сукупності дають достатні підстави для такого висновку.
Оцінивши наявні у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а також на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент проведення огляду не є достатнім для встановлення факту керування ним транспортним засобом у такому стані.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а тому в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.
У зв`язку з цим провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1,7,9,130,247,250-252,256,266,286 КУпАП, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/3299, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд, Івано-Франківської області.

Суддя: