Ярмолинецький районний суд Хмельницької області 

Справа № 689/901/26 
2-а/689/23/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В., 
за участю: секретаря судового засідання – Лебеденко О.М.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Польового В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначив, що 25 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 йому вручено постанову № 9384 від 1 травня 2026 ороку тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 133 від 18 квітня 2026 року він перебував у розшуку у зв`язку із тим, що прибув 28 липня 2025 року на 9 год. 00 хв. До ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він не порушував законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військового обліку. Він пояснив працівнику ТЦК при складанні протоколу, що він стоїть на військовому обліку, дані оновив, ВЛК пройшов, поштового повідомлення про отримання повістки на 28 липня 2025 року та 21 січня 2026 року він не отримував і від їх отримання не відмовлявся. Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів про день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову одержати поштове відправлення про відсутність особи за адресою місця проживання. Крім цього, в порушення ч. 2 ст. 235 КУпАП постанову виніс не керівник, а т.в.о. керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову позивача. У відзиві зазначив, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Також він є особою, яка недобросовісно виконує свої обов`язки, передбачені законодавством про військовий обов`язок та мобілізації. 24 грудня 2025 року за адресою реєстрації позивача рекомендованим відправленням направлено повістку № 6193780 з вимогою з`явитися 21 січня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних. На момент виклику у позивача були відсутні відомості про результати медичних оглядів, дані щодо основної цивільної спеціальності та місця роботи. 2 січня 2026 року повістка повернута у зв`язку з відсутністю адресата.. В порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та п. 2 ч. 1 дод. 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 у встановлений у виклику день і час не з`явився, причини неприбуття за повісткою не повідомив. 18 квітня 2025 року за фактом неявки за викликом щодо ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 1 травня 2026 року постановою № 9384 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Листи, що повертаються з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» - належно вручені. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 800/547/17. Така ж позиція зазначена і апеляційним адміністративним судом у справі № 686/9612/25. Просив суд відмовити у задоволенні позову.
Позивач в судовому засіданні підтримав свою позовну заяву. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Суду пояснив, що його довірителя незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки позивач повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував. 25 травня 2026 року позивач отримав копію постанови, а 27 травня 2026 року її оскаржив. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 викликали на 28 липня 2025 року, а згідно постанови – на 21 січня 2026 року. Зазначив, що постанова винесена не уповноваженою особою, а саме: не керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 пройшов ВЛК 18 квітня 2026 року, оновив свої облікові дані в ЦНАП. Жодних повісток ні на 28 липн7я 2025 року, ні на 21 січня 2026 року ОСОБА_1 не отримував. Просив суд поновити позивачу строк на оскарження постанови, адже він його пропустив з поважних причин, оскільки лише 25 травня 2026 року отримав копію постанови.
Представник відповідача в судове засідання з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 16-19).
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити повністю.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 у званні «солдат», посада – «молодший медичний персонал, санітар», має актуальний військово-обліковий документ № 260320219326667800006, ВОС 878658; пройшов ВЛК 18 квітня 2026 року, дані уточнив своєчасно 23 серпня 2025 року (а.с. 40), тому твердження у відзиві представника відповідача про те, що у відповідача були відсутні відомості щодо результатів медичних оглядів, дані щодо основної цивільної спеціальності та місця роботи суд відхиляє. 
Постановою № 9384 від 01.05.2026 року у справі про адміністративне правопорушення, яку винесено тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно припису ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Частина 1 ст. 210-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Так, судом встановлено, що постанова № 9384 від 1 травня 2026 року винесена не керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 (а.с. 24-25).
Отже, в даному випадку в порушення припису ч. 2 ст. 235 КУпАП винесена постанова (розглянута справа і накладено адміністративне стягнення) не уповноваженою особою, що є безумовним наслідком її визнання протиправною та скасування.
Крім цього, представником відповідача не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 для явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 21 січня 2026 року на 9 год. 00 хв. направлялася повістка № 62090883 (а.с. 24).
Також не надано суду жодних належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 повідомлявся про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 28 липня 2025 року на 9 год. 00 хв. (а.с. 20-21).
Згідно абзацу 1 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із п. 41. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
А згідно із п. 63. Порядку військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Так, представником відповідача не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року.
Судом встановлено, що відповідно до п. 41. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 позивач не відмовлявся отримати поштове відправлення, а також не був відсутній за адресою свого місця проживання – АДРЕСА_1 .
Як вбачається із трекінгу поштового відправлення № R067065853610 повістка про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 повернута відправнику у зв`язку із відсутністю адресата не 2 січня 2026 року, а 5 січня 2026 року (а.с. 26-88). 
У зв`язку із зазначеним, посилання представника відповідача у відзиві про те, що 2.01.2026р. фактично є днем вручення повістки, а листи, що повертаються з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» - належно вручені і така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 800/547/17, - суд відхиляє.
Так, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 800/547/17 зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновками суду першої інстанції, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того , щоб вважати повідомлення ОСОБА-3 «належним». В даному є випадку, поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання, а суду не надано жодних належних, допустимих і достатніх доказів того, що адресат був відсутній за місцем свого проживання, або відмовився від отримання рекомендованого листа, що передбачено у п. 41 Порядку (постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560) як належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.
А відповідно до п. 63. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, Порядку військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, оскільки під час судового розгляду представник відповідача не надав суду жодних належних і допустимих доказів порушення позивачем вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року, а розгляд справи про адміністративне правопорушення та накладення стягнення від імені ТЦК та СП проведений не керівником, а тимчасово виконуючим обов`язки, що є грубим порушенням ч. 2 ст. 235 КУпАП, тому необхідно скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 9384 від 1 травня 2026 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід закрити.
Відповідно до ст.139 КАС України необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь позивача, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини та громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Судом встановлено, що постанову № 9384 від 1 травня 2026 року позивач отримав 25 травня 2025 року (а.с. 7-8). До суду представник позивача звернувся з позовом 27 травня 2026 року, тобто через 2 днів (а.с. 1-4). Доказів того, що позивач раніше отримав копію постанови чи міг дізнатися про її постановлення представником відповідача суду не надано.
Таким чином, суд приходить до переконання, що причини пропуску строку для звернення із адміністративним позовом до суду є поважними, тому позивачу необхідно поновити строк для звернення до суду, оскільки він пропущений ним з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 121, 122, 139, 241-246, 286 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов задоволити повністю.
Поновити позивачу пропущений процесуальний строк для звернення до суду із позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 9384 від 1 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 9384 від 1 травня 2026 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь позивача, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення суду виготовлений 15 липня 2026 року.

Суддя А.В. Кульбаба